Справа № 125/1422/24
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 125/1422/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Хитрук В.М.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

18 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Барського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Барського районного суду Вінницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №535925 від 30.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №535925 від 30.06.2024 ОСОБА_1 30.06.2024 о 10 год. 49 хв. 306 км, Київ-Харків в межах міста Решетилівка, водій керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 81 км/год перевищив встановлені обмеження швидкості в межах населеного пункту на 31 км/год, чим порушив встановлені ПДР України. Швидкість вимірювалась лазерним приладом TruСAM IT 12|20 TC008425, також керував без права керування транспортним засобом, а саме був позбавленим права керування Барським районним судом Вінницької області, чим порушив п 2.1.а ПДР України та ст. 19 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122, ч.4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 грн.

Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 2 статтею 317-1 КУпАП визначено, що особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Суб`єктивною стороною правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП є умисел, тобто особа повинна усвідомлювати, що будучи позбавленою права керування транспортними засобами, умисно продовжує керувати транспортними засобами.

Однак, з досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_1 до моменту складання відносно нього постанови про притягнення його до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, не був обізнаний про існування відносно нього рішення суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 Збройних Сил України, повертався з військової служби до дому в м. Бар Вінницької області та був зупинений працівниками патрульної поліції Полтавської області.

В ході перевірки працівниками поліції документів позивача, через Інформаційний портал Національної поліції України було встановлено, що ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами Барським районним судом Вінницької області.

11.12.2023 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, який 18.12.2023 року направлено до Барського районного суду Вінницької області, для прийняття рішення по справі. ОСОБА_1 цікавився розглядом справи, неодноразово подавав до суду довідки ВЧ НОМЕР_1 , які підтверджують перебування ОСОБА_1 у довготривалому відрядженні з метою виконання бойових завдань та подавав клопотання про відкладення судового розгляду з підстав перебування у відрядженні. 03 травня 2024 року, позивач подав до Барського районного суду Вінницької області клопотання про відкладення судового засідання у справі №125/2485/23 у зв`язку із його перебуванням в зоні бойових дій. 10 травня 2024 року ОСОБА_1 зателефонував до канцелярії Барського районного суду Вінницької області, де отримав інформацію з приводу розгляду його клопотання про відкладення судового засідання, яке було зареєстровано у Барським районному суді Вінницької області за вхідним номером №Еп-741 від 06.05.2024, що рішення у справі не прийнято. Після цього, ОСОБА_1 пересвідчився у інформації, яку повідомив працівник канцелярії Барського районного суду Вінницької області через офіційний портал Судової влади України, у якому було відсутнє судове рішення щодо ОСОБА_1 по судовій справі №125/2485/23. Перебуваючи у зоні бойових дій, ОСОБА_1 неодноразово цікавився розглядом справи про притягнення його, до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка перебувала у провадженні Барського районного суду Вінницької області, проте, тривалий час актуальна інформація на сайті Судової влади не відображалась.

Оскільки, позивач був проінформований, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, Барським районним судом не розглянута, він продовжував керувати транспортними засобами, так як розумів, що на той момент, він такого права не позбавлений.

Лише 30.06.2024 після того, як ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції в межах міста Решетилівка Полтавського району Полтавської області та після проведення останніми перевірки документів позивача, позивач дізнався про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами постановою Барського районного суду Вінницької області у справі №125/2485/23 від 08 травня 2023 року.

Вказану постанову позивач не отримував, зі змістом судового рішення ознайомлений не був.

Станом на 30.06.2024 року, на сайті Судової влади України містилась інформація про те, що справа №125/2485/23 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 призначена до судового розгляду на 08.05.2024 року о 10 год. 30 хв., що підтверджується скріншотом сторінки сайту Судової влади України.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, є умисел.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На можливість застосування принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення звернув увагу Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 «справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» (пункт 4).

Тому в силу дії вказаного конституційного принципу всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, зокрема в рішеннях у справах «Гурепка проти України (N2)» від 08 квітня 2010 року, «Лучанінов проти України» від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Викладене дає підстави для обґрунтованих сумнівів у доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а відповідно до ст. 62 Конституції усі сумніви тлумачаться на користь особи, яка притягується до відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №535925 від 30.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Барського районного суду Вінницької області від 25 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.