Справа № 528/1434/24
Суддя: Татіщева Я. В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Гребінківський районний суд Полтавської області
___________________________________________________________________________________
Справа №: 528/1434/24
Провадження № 2-а/528/16/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 грудня 2024 року м. Гребінка

19 грудня 2024 року Гребінківський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Татіщевої Я.В., секретаря Трохименка В.В., розглянувши у приміщенні суду м.Гребінка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 29.10.2024 року його було доставлено до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , де було вручено копію протоколу №1538 про притягнення до адміністративною відповідальністю за ч. 2 ст. 210 КУпАП, який складений інструктором відділення рекрутингу та комплектування п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 головним сержантом ОСОБА_2 .

Зазначає, що в цей же день йому були вручені повістка та документи для проходження комісії, згідно якого він проходить комісії.

Вказує, що у зв`язку із віддаленістю ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював розгляду справи про адміністративне правопорушення та у зв`язку із проходженням комісії, під час розгляду справи присутнім не був.

22.11.2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 йому була вручена Постанова по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, № 1538 від 05.11.2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про накладення на нього, ОСОБА_1 , штрафу в розмірі 17000грн. за порушення Правил військового обліку.

З вищевказаного Протоколу вбачається, що він, ОСОБА_1 , 23.09.2024 року о 13 год. 37 хв. отримав повістку для явки до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09 жовтня 2024 року для уточнення військово-облікових даних та проходження медичної комісії. Проте, на 09 вересня 2024 року за викликом не з`явився, чим порушив Правила військового обліку. Але жодних доказів на підтвердження, що він дійсно отримав дану повістку до постанови додано не було.

В постанові зазначено, що 29 жовтня 2024 року в особливий період був доставлений поліцією до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди 09.10.2024 року не з`явився, чим порушив правила військового обліку, а також вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, передбачені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вважає винесену відповідачем постанову незаконною та такою, що повинна бути скасована Гребінківським районним судом Полтавської області, виходячи з того, що санкцією ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил військового обліку. Хоча з диспозиції ч. 3 ст. 210 КУпАП вбачається, що відповідальність настає у випадку порушення правил військового обліку в особливий період. В постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності про особливий період нічого не вказано, зазначено лише те, що він порушив правила військового обліку.

Крім того, стаття 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за: порушення правил військового обліку; неявку на збори чи спеціальні заняття без поважних причин; невиконання законних вимог посадових осіб органів військового управління; перешкоджання виконанню посадовими особами ТЦК їх обов`язків.

Жодних посилань на вищевказані порушення, вчинені ним, складений протокол не містить.

Більш того, винесена постанова та протокол містять невідповідності у статтях, за якими його притягують до адміністративної відповідальності, чим порушено чинне законодавство та його право на захист. У протоколі, який йому вручили працівники п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, однак ніяких доказів щодо притягнення за ч. 1 ст. 210 КУпАП додано не було.

Зазначає, що про наявність оскаржуваної постанови йому стало відомо 22.11.2024 року, що підтверджується його підписом про ознайомлення під спірною постановою. Жодного повідомлення від відповідача, листа, дзвінка не надходило, а тому це є підставою для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше як за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (проінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Зазначає, що згідно ч. 1 ст. 277-2 КУпАП йому взагалі не була вручена повістка із зазначенням дати, часу та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення не пізніше як за три доби до розгляду справи. Тобто він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено його прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

У порушення вимог ст. 278 КУпАП відповідач при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення не перевірив чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення (чи взагалі він складався) та чи сповіщено позивача про час і місце розгляду справи.

Вказує, що сама лише постанова про адміністративне правопорушення без надання доказів на підтвердження обставин викладених у ній, не дає підстав вважати, що рішення відповідача є правомірним.

До складеного відносно нього 29.10.2024 року інструктором відділення рекрутингу та комплектування п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 головним сержантом ОСОБА_2 протоколу № 1538 про притягнення до адміністративної відповідальністі, в якому зазначено, що він скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, не приєднано жодного доказу. Також, якщо звернути увагу на мотивувальну частину Постанови, то вона не містить жодних посилань на будь-які докази, що дають законні підстави вважати, що в його діях має місце склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Разом з тим, всупереч інформації, зазначеній у оскаржуваній постанові, на її спростування зазначає, що він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 15.01.2010 року, що підтверджується відомостями внесеними до його військового квитка серії НОМЕР_1 . З інформації внесеної до електронного кабінету військовозобов`язаного Резерв+, вбачається, що дата введення інформації про нього, ОСОБА_1 , як особу військовозобов`язаного в систему занесена 08.10.2009 року, дані уточнено вчасно (08.07.2024 року). Також має ідентифікатор військовозобов`язаного: НОМЕР_2 внесений до електронного кабінету військовозобов`язаного Резерв+. На даний час проходить медичну комісію згідно направлення. Вказана інформація та письмові докази, цілком і повністю спростовують порушення ним Правил військового обліку про що йдеться у описовій частині оскаржуваної постанови, та свідчить про те, що він вчасно та у належний спосіб оновив свої дані відповідно до вимог чинного законодавства України.

Зазначає, що згідно з вимогами Закону України від 09 травня 2024 року № 3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП було доповнено приміткою, зокрема: Положення статей 210, 210 - 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Вказує, що з вищезазначеного можна зробити висновок про те, що в силу примітки, зазначеної у приведеній статті, особа звільняється від відповідальності за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП за будь-які порушення законодавства про мобілізацію у випадку, якщо стосовно особи існує можливість отримання будо-якої частини персональних даних з інших реєстрів.

Згідно вимог ЗУ «Про захист персональних даних» № 2297-VІ від 01червня 2010 року, персональні дані відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Зазначена вище норма Закону містить вичерпний перелік персональних даних, що підлягають уточненню: адреса проживання, номери засобів зв`язку, адреса електронно пошти (за наявності).

Разом з тим, персональна інформація та дані щодо нього знаходиться у державних реєстрах та держаних установах. А тому вважає, що за викладених вище обставин до нього не може бути застосована санкція ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки відповідач мав та має можливість отримати його персональні дані шляхом електронно-інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Жодних дій направлених на невиконання законних вимог посадових осіб органів військового управління, чи перешкоджання виконанню посадовими особами ТЦК їх обов`язків він не вчиняв.

Враховуючи вищевикладене, просить суд поновити йому пропущений з поважної причини строк для звернення до Гребінківського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом. Визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № 1538 від 05.11.2024 року, яка винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 про накладення на нього, ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000 грн. протиправною та скасувати, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Стягнути з відповідача на його користь судовий збір, сплачений при подачі позову до суду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку. Правом на подання відзиву не скористався,

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані до суду докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 05.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 було винесено Постанову № 1538 про справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 ст. 210, частиною 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , штрафу в розмірі 17000 грн.

Із копії вищевказаної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 29.10.2024 року в особливий період військовозобов`язаний ОСОБА_1 був доставлений поліцією до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки 09.10.2024 року не з`явився до п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причину неявки повідомив тим, що сказав, що не отримував листа, чим порушив правила військового обліку, встановлені ст. 1 п. 10 ст. 22 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також абз. 2 п. 1 ст. 22 та абз. 8 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (а.с.18-18 зврт).

Судом встановлено, що копію вищевказаної постанови ОСОБА_1 отримав під особистий підпис 22.11.2024 року (а.с.18 зврт.).

Згідно зі статтею 72 КАСУ, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 94 КАСУ визначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої було винесено постанову від 05.11.2024 року № 1538 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення.

Із інформації, внесеної до електронного кабінету військовозобов`язаного Резерв+, вбачається, що дані ним уточнено вчасно, а саме 08.07.2024 року, він має ідентифікатор військовозобов`язаного, внесений до військового квитка і до електронного кабінету військовозобов`язаного Резерв+ (а.с. 19).

До матеріалів справи додано копію Картки обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 (а.с.15-15 зврт.).

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії.

Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені в порядку адміністративного судочинства. Це право передбачено ч. 2 ст. 55 Конституції України та ст. 6 КАС України.

У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до вимог ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Примітка. Положення статей 210, 210 - 1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Санкцією ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За правилами статті 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Водночас, у матеріалах справи відсутні відомості, які б давали суду обґрунтовані підстави для встановлення факту належного повідомлення позивача про місце і час розгляду справи у встановлений процесуальний спосіб.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, розгляд справи відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, не вказані докази на підтвердження вини позивача, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Щодо вимог позивача щодо поновлення строку для звернення до Гребінківського районного суду Полтавської області із адміністративним позовом, суд приходить до наступних висновків.

Так, строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності визначені чт. 289 КУпАП.

Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналіз норм ст. 289 КУпАП і ч.2 ст. 291 КУпАп свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі.

Зважаючи на те, що позивач отримав постанову №1538 від 05.11.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення 22.11.2024 року, і дана обставина підтверджується матеріалами справи та встановлена судом, до суду із адміністративним позовом він звернувся 29.11.2024 року, а тому суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду, встановлений законом.

Щодо вимог позивача про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною, суд дійшов наступного висновку.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

При цьому згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, у повноваження місцевого загального суду за наслідками розгляду справи не входить право про визнання постанови протиправною.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 132-1, 143, 210, 229, 245, 247, 251, 279-7, 288 КУпАП, ст.ст. 139, 242, 243, 250, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України,-

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову № 1538 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 05.11.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210, ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/sud1605

Суддя Я. В. Татіщева