Справа № 240/32628/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/32628/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому з урахуванням заяви від 01.08.2024 про уточнення позовних вимог просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.09.2023 №529 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції до ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 08.11.2023 за №1527 о/с в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.11.2023 по дату прийняття рішення судом про поновлення на роботі;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП з 09.11.2023 та в частині стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Заявлені до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також відповідач, Департамент, ДПП) позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує протиправністю наказу №529 від 29.09.2023 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень". Вважає, що такий наказ необґрунтований, не відповідає критеріям правомірності, а висновки Департаменту патрульної поліції Національної поліції України є помилковими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, вказує на неналежне оформлення висновку, який складений за результатами службового розслідування, призначеного з метою встановлення причин та обставин порушення ним, як інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП службової дисципліни, яке виразилося у неоформленні 02.09.2023 факту дорожньо-транспортної пригоди, незабезпеченні публічної безпеки і порядку, відсутності контролю за дотриманням правил дорожнього руху. Наголошує, що у висновку відсутня дата його складання, відсутній підпис одного із членів комісії - головного інспектора відділу проведення службових розслідувань та контролю УМАЗ ДПП майора поліції Ярославни Гандзій, а також не враховано окрему думку під час проведення службового розслідування одного із членів комісії - старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції Максима Шиманського.

Ухвалою суду від 12.12.2023 поновлено пропущений строк звернення до суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ухвали суду від 16.01.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін відмовлено.

04.01.2024 від представника Департаменту надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Висловлюючи свою правову позицію з приводу спірних правовідносин, зауважив, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які перебували у складі наряду "ГРАНІТ 0101" під час вільного патрулювання 02.09.2023, самостійно виявили дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП) за участю транспортного засобу ВМW, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на дорожні напівсфери та поїхав з місця пригоди і одразу зупинили транспортний засіб. Однак, посадові особи ДПП не вжили заходів для усунення причин і умов, що сприяли вчиненню адміністративного правопорушення та не припинили таке правопорушення, а саме: не провели огляд водія з метою визначення стану алкогольного сп`яніння, не склали протокол про адміністративне правопорушення, не відсторонили водія від керування транспортним засобом, не з`ясували обставин, що призвели до ДТП, не склали протоколи про адміністративне правопорушення за ст. ст.122-4 та 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), не зафіксували пошкодження дорожніх напівсфер в схемі місця ДТП та не вчинили дій, передбачених розділом IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Наказ №1395). Наголошує, що у подальшому, 02.09.2023, ОСОБА_3 керуючи вищевказаним транспортним засобом, не впорався з керуванням та вчинив ДТП з травмованими, за адресою: вул. Покровська, 250, м.Житомир, в якій сам загинув. На думку Департаменту, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та допустили порушення службової дисципліни, що виразилася у неоформленні факту ДТП, незабезпеченні публічної безпеки і порядку, відсутності контролю за дотриманням правил дорожнього руху 02.09.2023, у зв`язку із чим призначено службове розслідування, за результатами якого складено висновок та прийнято оскаржуваний наказ.

Під час судового розгляду справи з метою повного і всебічного з`ясування усіх обставин в адміністративній справі, а також для дослідження в судовому засіданні усіх необхідних доказів із врахуванням наданої оцінки всім аргументам учасників справи, допиту свідків, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.06.2024 постановлено перейти до розгляду даної за правилами загального позовного провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням, яке призначити у справі на 08.08.2024 об 11:00.

08.08.2024 після вирішення питань, зазначених у ч.2 ст. 180 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 19.09.2024.

19.09.2024 у розгляді справи по суті, оголошену перерву до 24.10.2024.

24.10.2024 розгляд справи відкладено на 20.11.2024, у зв`язку із задоволенням клопотання від 22.10.2024 (вх.№58113/24 від 23.10.2024) представника позивача про відкладення розгляду справи.

20.11.2024 розгляд справи відкладено на 28.11.2024, у зв`язку із неявкою сторін, які беруть участь у розгляді справи.

28.11.2024 у судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити з підстав викладених в уточненій позовній заяві та наданих усних поясненнях.

Представниця відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість.

Ухвалою суду, прийнятою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 28.11.2024 суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Департаменті патрульної поліції Національної поліції України.

Відповідно до наказу ДПП від 23.03.2023 №242 о/с позивача призначено інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, звільнивши з посади інспектора взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП.

Позивач та ОСОБА_2 , які перебували у складі наряду "ГРАНІТ 101" під час вільного патрулювання 02.09.2023 о 02:41 за адресою: майдан Соборний в м.Житомирі зупинили транспортний засіб ВМW, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який здійснив наїзд на дорожні напівсфери та поїхав з місця пригоди. Транспортний засіб після ДТП відразу зупинений посадовими особами ДПП, адміністративні матеріали не складалися. У подальшому, 02.09.2023 близько 4 години ранку ОСОБА_3 потрапив в ДТП в результаті якої загинув.

У зв`язку із вищезазначеним фактом та керуючись вимогами статей 14, 15, 17, 26, 28 Дисциплінарного статуту національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Статут), ч.1, 5 ст. 70 Закону України "Про Національну поліцію" №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580-VIII), п. 1, 4 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Порядок №893), п. 2, 3 розділу І Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі - Положення №893), з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни, в тому числі позивачем, що виразилось у неоформленні факту ДТП, незабезпеченні публічної безпеки і порядку, відсутності контролю за дотриманням правил дорожнього руху 02.09.2023, прийнято ДПП наказ "Про призначення та проведення службового розслідування" №1806 від 02.09.2023.

Службове розслідування продовжено строком на 15 днів на підставі наказу начальника Департаменту №1889 від 15.09.2023.

За висновком службового розслідування від 29.09.2023, затвердженим начальником Департаменту патрульної поліції, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні ряду нормативно-правових актів, якими повинні керуватися у своїй роботі посадові особи ДПП, вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, про що прийнято відповідний наказ.

Пунктом 1 наказу начальника Департаменту "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" №529 від 29.09.2023 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Прийнятий наказ направлено в Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції (далі - Управління) для виконання. Вказаний наказ зареєстрований в Управлінні за №Н-245 від 29.09.2023. З цим наказом позивач ознайомився 08.11.2023, про що свідчить його підпис, однак не погоджується із таким, вважає, що оскаржуваний наказ передував висновку за результатами службового розслідування. Посилається на порушення Порядку №893.

Разом з тим, наказом начальника Департаменту №1995 від 29.09.2023 вирішено інспектора взводу №1 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , допустити до виконання службових обов`язків за займаною посадою. З прийнятим наказом позивач ознайомився 03.10.2023, отримав службове посвідчення та спеціальний жетон для виконання службових обов`язків.

08.11.2023 начальником Департаменту патрульної поліції винесено наказ №1527-о/с від 08.11.2023 про звільнення позивача зі служби в поліції, відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.

Частиною 1 статті 1 Закону №580-VIII встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст. 59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідності до ч.2 ст.1 Статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їх повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейські виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижуючи честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватись правил внутрішнього розпорядку.

Положеннями ч.3 ст.1 Статуту встановлено, що до змісту службової дисципліни також віднесено такі обов`язки поліцейського як: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст.12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами ст.13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893, який кореспондується з нормами Статуту, передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини 7 статті 19 Статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 2 статті 22 Статуту передбачено, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Відповідно до ч.10 ст.14 Статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом V Статуту передбачені особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Статтею 26 розділу V Статуту визначено, що період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів, про що свідчить зміст ч. 3 ст. 26 розділу V Статуту.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Положеннями ч.5-6 ст. 26 розділу V Статуту визначено, що за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, днем завершення службового розслідування є день підписання наказу про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності або довідки про відсутність в діях поліцейського дисциплінарного проступку, яка підлягає реєстрації в органі поліції.

Частинами 1-2 ст.29 Статуту вказано, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини (ч.3 ст.29 Статуту).

Відповідно до п. 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Приписами п.п.2 та 3 розділу 4 Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", Законом України "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно з п. 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі п.1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до п.4 розділу 6 Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Положеннями ст. 16 Статуту передбачено, що службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Як свідчать матеріали справи, під час проведення службового розслідування, за результатами якого прийнято оскаржуваний наказ, встановлено факт керування автомобілем ВМW (номерний знак НОМЕР_1 ) водієм ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення ДТП за адресою: майдан Соборний, м. Житомир (наїзд на напівсфери). Вказані обставини, на думку представника ДПП підтверджено поясненнями пасажирів такого транспортного засобу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , зверненням ОСОБА_5 на скорочений номер екстреного виклику поліції "102" та листом експерта ОСОБА_6 від 11.09.2023 №4512 щодо виявлення етилового спирту в концентрації 1,28% при проведенні судово-токсикологічного дослідження крові трупа ОСОБА_3 . Відповідні пояснення долучені до матеріалів справи.

У спростування вказаних тверджень, позивач пояснив, що під час несення служби у складі екіпажу "ГРАНІТ 101" спільно зі старшим лейтенантом ОСОБА_2 був помічений транспортний засіб ВМW (номерний знак НОМЕР_1 ), який виїхав з вул.Кафедральної, здійснив наїзд на напівсферу на майдані Соборному, у зв`язку із чим вказаний автомобіль зупинено, перевірено документи наявні у водія.

Транспортний засіб та напівсферу оглянуто, механічних пошкоджень наявність яких могли б нести за собою матеріальну відповідальність, не виявлено. У зв`язку із відсутністю ознак адміністративного правопорушення за ст.124 Кодексу про адміністративні правопорушення України (далі - КУпАП) та будь-яких інших правопорушень з боку водія виявлено не було, у зв`язку із чим адміністративні матеріали не складено. До позовної заяви, на підтвердження наданих пояснень, позивач долучив відеоматеріали на флеш носії.

Крім того, слід відмітити, що матеріали справи не містять відомостей про завдану матеріальну шкоду водієм транспортного засобу ОСОБА_3 (механічне пошкодження напівсфери).

У той час, представник відповідача у своїх поясненнях посилається на відеоматеріали з камер контролю міста з різних ракурсів, описуючи подію, яка сталася, однак відповідних доказів (відеоматеріалів) до матеріалів справи не додано, а тому суд не вважає твердження відповідача доведеними.

Як свідчить зміст висновку службового розслідування від 29.09.2024, позивачу та ОСОБА_2 запропоновано надати додаткові пояснення щодо обставин події, що мала місце 02.09.2023, про що їм 07.09.2023 надіслано відповідний виклик рекомендованим листом за їх місцем проживання.

Позивач надаючи додаткові пояснення вказав наступне.

Пояснили, що дійсно 02.09.2023 під час спільного несення служби в складі наряду "ГРАНІТ-0101" помітили транспортний засіб ВМW, номерний знак НОМЕР_1 , який виїхав з вул. Кафедральна в м. Житомирі та наїхав на дорожню на півсферу на майдані Соборному в м. Житомирі. Зупинивши даний автомобіль встановлено особу водія, котрий не впорався з керуванням, яким виявився ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спілкування перевірені документи даного водія, порушень не виявлено. Оглянувши транспортний засіб, власник повідомив, що ніяких пошкоджень автомобіль не зазнав. Також оглянута дорожня напівсфера, яка також не зазнала ніяких пошкоджень, що б могло нести за собою матеріальні збитки, у зв`язку із чим, прийнято рішення не складати матеріали ДТП, оскільки будь-яких ознак адміністративного правопорушення за статтею 124 КУпАП виявлено не було, а також не було виявлено будь-яких адміністративних правопорушень з боку водія.

На додатково поставлені запитання, під час надання пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповіли наступне:

- на запитання чи інформував наряд про зупинку транспортного засобу ВМW з номерним знаком НОМЕР_1 та чи інформували про зупинку відділ чергової служби УПП в Житомирській області ДПП, - відповіли, що про зупинку вказаного транспортного засобу інформували командира роти № З батальйону УПП в Житомирській області ДПП лише капітана поліції ОСОБА_7 ;

- на запитання чи перебували окрім водія в транспортному засобі пасажири, відповіли, що перебували, однак їх кількість не пам`ятають;

- на запитання чи перевіряли за допомогою системи ІКС "ІПНП" або за допомогою відділу чергової служби УПП в Житомирській області ДПП водія, пасажирів та автотранспорт, відповіли, що перевіряли водія та транспортний засіб по вказаній системі.

- на запитання чи з`ясовували причини та обставини руху й перебування в м.Житомирі водія та пасажирів під час дії комендантської години, відповіли, що з`ясовували, на що отримали відповідь, про бажання прокататися по нічному місту, однак в процесі спілкування зробили їм зауваження та наказали рухатися до місця проживання, на що останні повідомили, що підуть додому пішки, так як проживають неподалік, а транспортний засіб залишать на майдані Соборному в м. Житомирі. Пояснили, що автомобіль був припаркований на місці для стоянки на майдані Соборному в м. Житомирі, поблизу аптеки, та зачинений. Водій та пасажири занесли дві дорожні напівсфери на місце та стали біля театру. Після вказаного позивач з колегою отримали виклик на планшет та направилися для реагування;

- на запитання чи користувався наряд портативними відеореєстраторами під час зупинки транспортного засобу та спілкування з водієм та пасажирами, відповіли, що не користувалися;

- на запитання чи були під час спілкування з водієм та пасажирами зупиненого автомобіля, виявлені в них ознаки алкогольного сп`яніння, - відповіли, що ознак алкогольного сп`яніння у водія та пасажирів виявлено не було.

Суд враховує те, що позивач та ОСОБА_2 , тобто особи, які були присутні під час даної події надали однакові пояснення в ході службового розслідування про відсутність підстав для складання адміністративних матеріалів.

Крім того, слід відмітити, що від моменту зупинення транспортного засобу на майдані Соборному до моменту ДТП по вул.Покровській, пройшов певний проміжок часу, а тому ці дві події неможливо однозначно пов`язати одна з одною, причинно-наслідковий зв`язок між такими судом не встановлений.

Оцінюючи надані пояснення та інші матеріали службового розслідування, суд вважає за необхідне, звернути увагу на дотримання/недотримання процедури проведення службового розслідування.

Як вже зазначалося проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення

Відповідно до п.п.7-9 розділу VI "Оформлення матеріалів службового розслідування" Порядку №893 висновок службового розслідування підписують голова, заступник голови та члени дисциплінарної комісії.

У разі якщо за результатами службового розслідування в діях поліцейського встановлено склад дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія разом з висновком службового розслідування подає уповноваженому керівнику проект наказу про накладення на цього поліцейського дисциплінарного стягнення.

У разі якщо член дисциплінарної комісії не погоджується з висновком службового розслідування, він підписує його і поряд зі своїм підписом зазначає: "Окрема думка". Окрема думка члена дисциплінарної комісії викладається на окремому аркуші, що додається до висновку службового розслідування.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

У контексті викладених норм, слідує висновок, що окрема думка члена дисциплінарної комісії у будь-якому випадку повинна бути врахована, оскільки з її врахуванням, уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Досліджуючи наявні матеріали справи судом встановлено, що відповідно до поданих позивачем матеріалів, висновок оформлений неналежним чином, не затверджений начальником ДПП, не містить дати складання та підпису одного із членів комісії - ОСОБА_8 . Крім того, під час його складення не враховано окрему думку одного із членів комісії - старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичної забезпечення УПП в Житомирській області ДПП капітана ОСОБА_9 , який за результатами службового розслідування мав намір викласти окрему думку стосовно встановлених обставин під час проведення службового розслідування. Окрему думку не долучено до матеріалів службового розслідування та не враховано при складенні висновку за результатами проведеного службового розслідування.

З огляду на викладене, суд вважає, що головою комісії безпідставно не враховано думку одного із членів дисциплінарної комісії ОСОБА_9 , оскільки на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник міг прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Таким чином, на думку суду, під час проведення службового розслідування, уповноваженими особами ДПП допущено порушення встановленої процедури, а тому оскаржуваний наказ не може свідчити про правомірність дій таких осіб.

Дані обставини спростовують висновок відповідача щодо дотримання встановленої процедури під час проведення службового розслідування.

Крім того, суд звертає увагу, що звільнення є крайнім заходом дисциплінарного стягнення.

При цьому, у ході судового розгляду справи за результатами досліджених письмових доказів та врахованих усних пояснень судом не встановлено причинно-наслідкового зв`язку з подією, за фактом якої проводилося службове розслідування та діями позивача. Доказів того, що водій транспортного засобу ВМW, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 , під час спілкування із позивачем перебував у стані алкогольного сп`яніння, чи вчинив інше адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність матеріали справи не містять. Під час судового розгляду справи представницею відповідача не доведено протилежне, її доводи спростовані матеріалами справи. За встановлених фактів суд дійшов висновку про відсутність протиправних дій позивача під час виконання ним посадових обов`язків 02.09.2023 близько 02 год 42 хв. Суд вважає, що на момент спілкування позивача із водій транспортного засобу ВМW, номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_3 були відсутні законні підстави для вжиття до нього примусових заходів.

З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції слідує, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту. Іншою підставою звільнення є набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Акцентуючи увагу на тому, що Закон №580-VІІІ виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, Верховний Суд у справі №804/4096/17 мав на меті звернути увагу що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є ознаки дисциплінарного проступку та установлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

Тож вирішення питання про правомірність притягнення працівника органів поліції до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясовувати склад дисциплінарного проступку в його діях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано переконливих доказів правомірності прийняття оскаржуваних наказів, а тому такі є протиправним та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді.

Відповідно до ч.1-2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто процесуальний закон надає право суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП ), у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу (ч.2 ст.235 КЗпП ).

Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988).

Пунктом 2 Постанови №988 визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №260).

Пунктом 6 розділу III Порядку №260 передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку №260 встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є спеціальним для вирішення спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №805/1110/17-а.

Згідно з довідкою Департаменту патрульної поліції №2093 від 22.11.2023, позивач перед звільненням (08.11.2023) отримав грошове забезпечення за два останніх повних місяці служби у розмірі 38 340,63 грн.

Середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 628,53 грн, з обрахунку 38 340,63 грн/61 днів.

Період вимушеного прогулу позивача з 09.11.2023 до 18.12.2024 охоплює 407 календарних днів.

Отже суд присуджує на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 до 18.12.2024 у сумі 255 811,71 грн (628,53 х 407).

Одночасно суд наголошує, що згідно із п.171.1 ст.171 Податкового кодексу України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу (пп.168.1.1 п.168.1 ст.168 Податкового кодексу України).

Оскільки справляння і сплата податку з доходів громадян є, відповідно, обов`язком роботодавця, а не працівника, то сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача визначена без утримання такого податку та інших обов`язкових платежів, які повинен утримати та сплатити за працівника роботодавець у порядку, визначеному законом.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до положень пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Тож суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових платежів.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення у даній справі суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Питання про розподіл судових витрат, вирішується судом відповідно до ст.139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048. ) про визнання протиправним та скасування наказу, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.09.2023 №529 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції до ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 08.11.2023 за №1527 о/с в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09.11.2023 до 18.12.2024 у розмірі 255 811 (двісті п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот одинадцять) грн 71 коп, з відрахуванням обов`язкових платежів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Житомирській області ДПП та в частині стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових платежів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 19 грудня 2024 р.