Справа № 620/13153/24
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Чернігів Справа № 620/13153/24

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають в невиплаті індексації грошового забезпечення з 01.06.2024;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 08.07.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснити перерахунок всіх сум що належали при звільненні (грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, компенсації за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні);

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають в невиплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік (з врахуванням суми індексації), у зв`язку з наявністю інвалідності отриманої під час Захисту Батьківщини під час дії воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем в порушення вимог Закону України Про індексацію грошових доходів населення в спірний період не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Також вказує на невиплату відповідачем матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, вказав, що 15.10.2024 наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 323 внесені зміни до пункту 3 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 17.06.2024 № 192, відповідно до яких позивачу необхідно виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, передбачену Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 № 260, за 2024 рік. Вказує, що індексація грошового забезпечення за період служби в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 05.12.2023 по 17.06.2024 позивачу не проводилась та не виплачувалась.

Третьою особою було подано пояснення, в яких вказав на помилковість доводів позивача, що для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення базовим місяцем буде березень 2018 рік, оскільки, пунктом 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» було призупинено дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» у 2023 році. Тобто роботодавці у 2023 році були звільнені від обов`язку щодо нарахування індексації заробітної плати, а Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» визначено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з 1 січня 2024 року. Вказує, що відповідно до даних Держстату величина індексу споживчих цін не перевищила поріг індексації в розмірі 103 % за 2024 рік. Також вказує, що відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.10.2024 №5/20554ф матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік виплачена позивачу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 в спірний період проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Пунктом 3 наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2024 № 192 позивача було виключено зі списків особового складу, всіх видів забезпечення з 17.06.2024.

Згідно вищевказаного наказу, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік позивачу не виплачувалась.

Наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024 № 323 було внесено зміни до пункту 3 наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2024 № 192, згідно яких наказано виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі 21748,35 грн.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30.10.2024 № 5/20554ф про нараховане грошове забезпечення позивача, в червні 2024 року (по 17.06.2024) позивачу було нараховано оклад за військове звання, посадовий оклад, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, премію, вихідну допомогу при звільненні, компенсацію за дні невикористаної відпустки, в жовтні 2024 нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексація за червень 2024 року складає 0,00 грн.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

В силу статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Так, Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

Частинами першою та шостою статті 2 Закону встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

В силу частини першої статті 4 Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Приписами частини другої статті 5 Закону передбачено, що підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно частини сьомої статті 5 Закону проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, грошове забезпечення.

Отже, на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Водночас, в силу вимог абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022, зупинено на 2023 рік дію, зокрема, Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Таким чином, суд зазначає, що у 2023 році проведення індексації грошового забезпечення, не здійснюється з огляду на імперативні приписи Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX.

Вказаний пункт Закону є чинним та неконституційним не визнавався.

Статтею 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.

Тобто базовим місяцем для індексації доходів встановлено - січень 2024 року.

Положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» у зазначеній частині не конституційними не визнавалися.

Індексація грошових доходів проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%.

Індекс росту споживчих цін у січні 2024 року становив 100,4%, у лютому 2024 року - 100,3%, у березні 2024 року - 100,5%, у квітні 2024 року - 100,2%, у травні 2024 року - 100,6%, внаслідок чого поріг інфляції у 103% перевищено не було, а тому підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у червні 2024 року відсутні.

При цьому суд звертає увагу, що позивач був звільнений з військової служби 17.06.2024, а тому вимога щодо перерахунку індексації грошового забезпечення з 18.06.2024 по 08.07.2024 є безпідставною.

Щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то суд зазначає наступне.

За приписами частини четвертої статті 9 Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної з 01.03.2018) встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 3 Постанови № 704 передбачено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу слід здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктами 7, 8 Постанови № 704 передбачено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів.

Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.

Згідно пунктів 1, 7, 9 розділу ХХІV Порядку № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України. До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги. Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Отже, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових витань є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення військовослужбовців та встановлюється виходячи з наявного фонду грошового забезпечення за їх рапортом та на підставі наказу командира військової частини.

Як вже було встановлено судом, наказом начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.10.2024 № 323 було внесено зміни до пункту 3 наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.06.2024 № 192, згідно яких наказано виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік у розмірі 21748,35 грн.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_8 від 30.10.2024 № 5/20554ф про нараховане грошове забезпечення позивача, позивачу в жовтні 2024 року нараховано матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань.

Тобто відповідачем було поновлено право позивача на отримання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що судом не встановлено правових підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за спірний період, а також зважаючи, що відповідачем було нараховано позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають в невиплаті індексації грошового забезпечення з 01.06.2024; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.06.2024 по 08.07.2024 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року та здійснити перерахунок суми грошового забезпечення в зазначений період, здійснити перерахунок всіх сум що належали при звільненні (грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік, компенсації за невикористані дні щорічних відпусток, одноразової грошової допомоги при звільненні); визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 які полягають в невиплаті матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2024 рік; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань в розмірі місячного грошового забезпечення за 2024 рік (з врахуванням суми індексації), у зв`язку з наявністю інвалідності отриманої під час Захисту Батьківщини під час дії воєнного стану.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2024.

Суддя Наталія БАРГАМІНА