Справа № 158/3077/24
Суддя: Сіліч Ю. Л.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3077/24
Провадження № 2-а/0158/104/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2024 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,
за участю секретаря судового засідання Оніщук Н.,
представника позивача Житкової А.С.,
представника відповідача Хоржевського Д.Е.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в режимі відеоконференції, справу за адміністративним позовом громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України, -
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_2 в інтересах громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Держаної міграційної служби у м. Києві та Київської області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове видворення з України, затверджене заступником начальника ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 21.05.2024 року.
В обґрунтування заявлених вимог вказує на те, що 21.05.2024 року головним спеціалістом сектору правового забезпечення та міграційного контролю управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Хоржевським прийнято рішення, затверджене заступником начальника ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Петровим, про примусове видворення з України гр. Республіки Вірменія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилаючись на те, що суб`єктом владних повноважень у вказаному рішенні не наведено обставин та мотивів, з яких останній виходив, приймаючи оскаржуване рішення, воно прийняте без дотримання вимог ст. ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», просить визнати протиправним та скасувати рішення про примусове видворення з України, затверджене заступником начальника ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 21.05.2024 року.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2024 року відкрито провадження у даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду такої категорії термінових адміністративних справ, запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.
Представник позивача Житкова А.С. в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Вказала, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 прибув на територію України у 2017 році. У 2018 році на території України створив сім`ю з ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася дочка ОСОБА_5 . Був працевлаштований в компанію таксі. Має документи, які ідентифікують його особу.
Крім того, зазначала, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 має можливість самостійно покинути території України, однак через перебування в ПТПІ не має змоги звернутися до Посольства Вірменія в Україні для оформлення відповідних документів.
Представник відповідача Хоржевський Д.Е. в судовому засіданні позов не визнав, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, а тому в задоволенні позову просить відмовити.
Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
В силу ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 26 Конституції України встановлює, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 ст. 5 КАС України регламентовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити їх захистити шляхом, передбаченим КАС України.
Відповідно до ст. 26 Закону №3773, примусове повернення іноземців до країни походження чи третьої країни здійснюється на підставі рішення органу Державної міграційної служби України (далі - ДМС України), органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону про примусове повернення чи примусове видворення на підставі винесеної за позовом цих органів/підрозділів постанови адміністративного суду про примусове видворення та п. 4 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців і осіб без громадянства.
Згідно п. 6, 9 ч.1 ст.1 Закону №3773 іноземець - це особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав; іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України - це іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.
Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року №1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» при вирішенні справ про примусове видворення суди повинні враховувати положення статей 9, 29 Загальної декларації прав людини 1948 року та статті 9 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання, а при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати лише таких обмежень, які встановлені законом виключно для забезпечення належного визнання та поваги прав і свобод інших людей, а також забезпечення справедливих вимог моралі, суспільного порядку і загального добробуту.
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція) регламентовано право на повагу до приватного і сімейного життя, що включає й право на громадянство та вибір місця проживання.
Стаття 13 Загальної декларації прав людини регламентує кожній людині право вільно пересуватись і обирати собі місце проживання в межах кожної держави.
У статті 1 Конвенції сторони зобов`язалися гарантувати кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені Конвенцією. Конвенційні гарантії, в даному випадку, належать всім, а не тільки громадянам. Дії держави, пов`язані з контролем перебування іноземців на своїй території можуть призводити до порушення цих гарантій.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у своїй практиці щодо цієї категорії спорів неодноразово наголошував, що у випадку підтвердження того, що відносини, про порушення яких заявляє особа, охоплюються поняттям сімейного чи приватного життя, як у випадку відповідача у цій справі, то слід застосовувати так званий трискладовий тест, тобто - «чи відбувалося втручання згідно із законом? чи переслідувало таке втручання законну мету? чи було таке втручання необхідним у демократичному суспільстві?».
При цьому необхідність втручання в демократичному суспільстві встановлюється шляхом врівноваження інтересів держави з правами особи. Держава не може обґрунтовувати втручання відносними термінами такими як «корисно», «розумно» чи «бажано», а повинна продемонструвати наявність нагальної суспільної необхідності. Необхідність в демократичному суспільстві також вимагає пропорційності законній меті, що переслідується. При здійсненні такого втручання в особи має бути можливість скористатися процедурними гарантіями для оскарження рішення, зокрема щодо того чи бралися під час прийняття рішення до уваги інтереси особи, захищені статтею 8 Конвенції.
ЄСПЛ не заперечує того, що повернення чи видворення, як такі можуть відповідати законній меті регулювання міграції, однак підкреслює, що такі заходи повинні застосовуватися пропорційно до права особи на приватне та сімейне життя.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що 21.05.2024 року, головним спеціалістом сектору правового забезпечення та міграційного контролю управління організації запобігання нелегальній міграції ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Дмитром Хоржевським прийнято рішення про примусове видворення до країни походження або до третьої країни громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9-10).
Підставами, для винесення даного рішення слугувало те, що у громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 відсутні будь-які родинні зв`язки та постійне місце проживання на території України, а також документи на підставі яких можливо ідентифікувати його особу, та, які б надавали право перетину державного кордону для виїзду з України
В судовому засіданні встановлено та сторонами не заперечується, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 прибув на територію України у 2017 році.
Як вбачається з долученого представником позивача Житковою А.С. до матеріалів справи рішення Сквирського районного суду Київської області від 30.10.2024 року, яким визнано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та зобов`язано Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до Книги записів актів цивільного стану про народження в запис №1098 від. 09.11.2018 року про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де в графі «Відомості про батька» видалити відомості про батька ОСОБА_8 та вказати відомості про батька - ОСОБА_6 , вказавши у графі «Прізвище, ім`я, по батькові» видалити наявні, данні та вказати «Прізвище, ім`я, по батькові» - ОСОБА_9 , громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 , починаючи з 2017 року проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 . За час спільного проживання у них народилася дитина дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 46-49).
Разом з тим, не заслуговують на увагу твердження представника відповідача Дмитра Хоржевського про відсутність документів, на підставі яких можливо ідентифікувати особу громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_3 , оскільки з долучених до матеріалів справи письмових доказів, вбачається, що останній має посвідчення водія НОМЕР_1 , термін дії якого з 30.12.2014 року по 30.12.2024 року.
Окрім того, судом встановлено та сторонами не заперечується, що іноземець був учасником неодноразових судових процесів, що свідчить про його ідентифікацію.
Крім того, в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_11 не заперечив той факт, шо громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_3 має можливість самостійно покинути території України, у зв`язку з чим має особисто звернутися до Посольства Вірменії в Україні.
Тому, суд, зважаючи на вищевказану обставину, вважає, що подальше перебування іноземця в умовах ізоляції перешкоджає самостійно виконати винесене державним органом рішення.
Також суд звертає увагу, що з часу затримання громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_3 , органом міграційної служби не надано доказів, які б свідчили про вжиття будь-яких заходів для реалізації оскаржуваного рішення.
Аналізуючи рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про примусове видворення громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_3 до країни походження або ж третьої країни, суд вважає за необхідне заначити, що таке винесено передчасно, оскільки при прийнятті такого, органом міграційної служби не було в повній мірі враховано ті обставини, що встановлені судом та відсутність даних, які могли б свідчити, що перебування іноземця на території України в подальшому може нести небезпеку для інтересів держави.
Враховуючи наявність у громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 міцних соціальних зв`язків на території України та постійного місця проживання, беручи до уваги те, що його особу ідентифіковано, суд приходить до висновку, що адміністративний позов громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 слід задовольнити.
Керуючись статтями 9, 72-77, 241, 244, 246, 268-272, 288 КАС України, суд -
У Х В А Л И В
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення про примусове видворення з України, затверджене заступником начальника ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 21.05.2024 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - громадянин громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .

Представник позивача Житкова Алевтина Сергіївна, адреса: вул. Ніла Хасевича, 7, м. Луцьк, Волинської області.

Відповідач - Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (02152, м. Київ, вул. Березняківська, 4А; );

Представник відповідача Хоржевський Дмитро Едуардович, діє на підставі довіреності №8010/10-24 від 12.01.2024 року;

Повний текст рішення складений 18.12.2024 року.

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч