Справа № 360/3016/20
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2024 року

м. Київ

справа №360/3016/20

адміністративне провадження № К/9901/27430/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Бевзенка В.М., Кравчука В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року (головуючий суддя Борзаниця С.В.) та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року (головуючий суддя Міронова Г.М., судді: Сіваченко І.В., Казначеєв Е.Г.) у справі № 360/3016/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення, визнання дій протиправними, стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі також відповідач-1 або Департамент міського благоустрою), Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (далі також відповідач-2 або КП «Київблагоустрій»), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення, оформлене протоколом засідання робочої групи Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 49 від 24.04.2020 в частині демонтажу вхідної групи на АДРЕСА_2 в м. Києві;

визнати протиправним та скасувати доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 064-1980 від 24.02.2020 в частині демонтажу вхідної групи на АДРЕСА_2 в місті Києві;

визнати протиправними дії працівників Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу вхідної групи до нежитлових приміщень № 111 та 111а в будинку по АДРЕСА_2 в місті Києві;

стягнути з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на його користь компенсацію майнової шкоди, завданої протиправними рішеннями та діями у розмірі 294201,00 грн, що складається із втрат, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна 167 001,00 грн, а також упущеної вигоди у сумі 127 200,00 грн ;

стягнути з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на його користь компенсацію моральної шкоди спричиненої незаконними діями у розмірі 1 000 000,00 грн ;

стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на його користь суму, сплачену за демонтаж конструкцій у розмірі 12 648,67 грн та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 064-1980 від 24.02.2020 в частині демонтажу вхідної групи на АДРЕСА_2 в місті Києві.

Визнано протиправними дії працівників Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо демонтажу вхідної групи до нежитлових приміщень АДРЕСА_1

Стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію майнової шкоди у розмірі 167 001,00 грн (сто шістдесят сім тисяч одна грн 00 коп).

Стягнуто з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 суму, сплачену за демонтаж конструкцій, у розмірі 12 648,67 грн (дванадцять тисяч шістсот сорок вісім грн 67 коп.)

Стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди, спричиненої незаконними діями, у розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 11350,80 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят грн 80 коп.).

Стягнуто з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн 80 коп.).

Стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у сумі 20000,00 грн (двадцять тисяч грн 00 коп.).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі № 360/3016/20 скасовано в частині стягнення з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію майнової шкоди у розмірі 167 001,00 грн (сто шістдесят сім тисяч одна грн 00 коп.) та стягнення з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди, спричиненої незаконними діями, у розмірі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.).

Прийнято в цій частині нову постанову.

Стягнуто з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди спричиненої незаконними діями у розмірі 10 000,00 грн.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про стягнення з Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 компенсацію майнової шкоди, завданої протиправними рішеннями та діями у розмірі 167 001,00 грн., яких ОСОБА_1 зазнав у зв`язку із пошкодженням його майна - відмовлено.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

26 липня 2021 року на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), надіслана 22 липня 2021 року, в якій скаржник просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року і прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано справу з суду першої інстанції.

18 серпня 2021 року від КП «Київблагоустрій» надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому просить касаційну скаргу задовольнити, рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

21 травня 2024 року від КП «Київблагоустрій» надійшли додаткові пояснення.

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надходило, що не перешкоджає касаційному перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Верховного Суду від 11 грудня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також КАС України).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами попередніх інстанцій встановлено таке.

За інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 142267835 від 23.10.2018, 10:35:3923.10.2018, позивач придбав у будинку АДРЕСА_1 на першому поверсі.

11 грудня 2019 року в Департаменті містобудування та архітектури Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) власником були отримані Містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкту будівництва № 1571 на «Реконструкцію квартири АДРЕСА_2 під нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) з влаштуванням окремої вхідної групи», відповідно до якого передбачене замуровування виходу із квартири на загальну сходову клітину на виконання вимог ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» пункт 5.42: «Приміщення громадського призначення в житлових будинках ...повинні мати входи та евакуаційні виходи, ізольовані від житлової частини будинку...». Вхід до приміщення за проектом організовано прямо з вулиці через індивідуальну вхідну групу.

За змістом містобудівних умов та обмежень зазначено про лист Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13 листопада 2018 року № 10462/0/06/27-18 щодо надання дозволу на переведення житлового приміщення (квартири, житлового будинку) у нежитлове без визначення його функціонального призначення (використання) за адресою: АДРЕСА_1 . Замовник - ОСОБА_1 .

Функціональне призначення земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_3 , - територія багатоповерхової житлової забудови, відповідно до Генерального плану міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28 березня 2002 року № 370/1804.

Замовником подано до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва та зареєстровано в установленому порядку Повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єкті «Реконструкції квартири АДРЕСА_4 під нежитлове приміщення (магазин непродовольчих товарів) з влаштуванням вхідної групи...». Реєстраційний номер повідомлення КВ 88.

Після завершення виконання будівельних робіт Замовником подано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яку зареєстровано в Департаменті ДАБК міста Києва у встановленому законом порядку. Реєстраційний номер КВ 26.

За інформацією з висновку щодо технічної можливості поділу виділу об`єкта нерухомого майна від 24 лютого 2020 року № 3101/20-12-1 судом встановлено, що позивачем проведено технічну інвентаризацію новоутвореного об`єкта з одночасним розподілом на два нежитлових приміщення: № 111 та № 111 а.

Технічний паспорт на приміщення виготовлено ТОВ «Інжбуд - Консалтинг» від 24.02.2020, номер інвентаризаційної справи 3101/20-12. У вказаному технічному паспорті зовнішня вхідна група наявна, вхід до приміщення вказано через зовнішні двері з цієї вхідної групи.

03 лютого 2020 року між позивачем та підрядником ФОП ОСОБА_3 (зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.05.2019 за № 0058397) укладено договір № 0302 щодо будівництва вхідної групи до нежитлових приміщень № 111 та 111а, відповідно до якого та додатку № 1 до договору (розрахунок будівельних матеріалі та робіт) вартість виконаних робіт з будівництва вхідної групи до нежитлових приміщень № 111 та № 111а по АДРЕСА_2 в м. Києві склала 245 111,63 грн.

20 квітня 2020 року між позивачем та фізичною особою ОСОБА_4 укладений договір № 200420/1 оренди нежитлових приміщень, відповідно до умов якого ОСОБА_4 орендував нежитлові приміщення 111 та 111а, розташовані за адресою: АДРЕСА_3 для здійснення господарської діяльності, починаючи з 21 квітня 2020 року. Сума договору складала 72 000 гривень за місяць, тобто 2400 грн. за календарний день.

Пунктом 2.1. договору № 200420/1 визначено, що факт передачі Об`єкта оренди Орендодавцем Орендарю Сторони зобов`язуються оформити шляхом підписання Акта приймання-передачі Об`єкта оренди.

За пунктом 2.2. договору № 200420/1 Сторони визначили, що не пізніше 20 червня 2020 року Орендар у будь-який спосіб комунікації за реквізитами, зазначеними у даному Договорі, звертається до Орендодавця для підписання основного Акта приймання-передачі Об`єкта оренди.

Пункт 2.5. договору № 200420/1 встановлює, що Сторони домовились підписати Акт приймання-передачі Об`єкту оренди у тимчасове користування для проведення ремонтних робіт та робіт по облаштуванню приміщення на період з 21 квітня по 19 червня 2020 року (включно). На період проведення ремонтних робіт з 21 квітня 2020 року по 19 червня 2020 року (включно) Орендна плата не нараховується, але Орендар сплачує комунальні послуги. У випадку закінчення ремонтних робіт до 20 червня 2020 року основний Акт приймання-передачі Об`єкту оренди підписується одразу після закінчення ремонтних робіт.

Пунктом 2.6 договору № 200420/1 визначено, що факт передачі Об`єкта оренди Орендодавцем Орендарю у тимчасове користування для проведення ремонтних робіт Сторони зобов`язуються оформити шляхом підписання Акта приймання-передачі Об`єкта оренди у тимчасове користування для проведення ремонтних робіт та робіт по облаштуванню приміщення

05 березня 2020 року провідним інспектором Комунального підприємства «Київблагоустрій» складений припис № 2004246, в якому зазначено про порушення вимог пунктів 3.2.8. та 3.2.11. Правил благоустрою міста Києва за адресою м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_6.

За змістом припису запропоновано усунути порушення шляхом надання дозвільної документації на зміну зовнішнього вигляду фасаду в зв`язку із облаштуванням вхідної групи.

Також зазначено, що в разі відсутності дозвільної документації пропонується відновити зовнішній вигляд фасаду.

Попереджено, що у разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

Про виконання припису необхідно було повідомити за адресою АДРЕСА_5 та або телефоном.

У приписі зазначено, що порушення вчинено ФОП ОСОБА_5 .

Згідно із рішенням постійно діючої робочої групи щодо розгляду питань демонтажу, оформленого протоколом від 24 квітня 2020 року № 49, рекомендовано демонтувати самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми - вхідної групи за адресою м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_6. КП «Київблагоустрій» необхідно було надати звіт про проведений демонтаж у місячний термін.

У додатку № 1 до протоколу від 24 квітня 2020 року № 49 під номером 47 за адресою АДРЕСА_6 зазначена «вхідна група», ФОП ОСОБА_5 , номер припису 2004246 від 05 березня 2020 року.

24 квітня 2020 року Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 064-1980 видано доручення КП «Київблагоустрій» щодо демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, до якого включено належну позивачу вхідну групу, розташовану по АДРЕСА_3 .

У таблиці доручення під номером АДРЕСА_2 зазначена «вхідна група», ФОП ОСОБА_5 , номер припису 2004246 від 05 березня 2020 року.

В Акті № 03-23 вказано: проведення демонтажу (переміщення) від 27 квітня 2020 року в період часу з 9-00 до 12-00 за адресою: АДРЕСА_3 на підставі припису № 2004246 від 05 березня 2020 року, доручення Департаменту міського благоустрою № 064-1980 від 24 квітня 2020 року, представниками КП «Київблагоустрій» було здійснено частковий демонтаж вхідної групи, розібрана на окремі частини.

Згідно із інформацією, зазначеною в Акті опису об`єкта № 03-23, визначення об`єкта вхідна група; власник ФОП ОСОБА_5 ; кількість один, комплектність металеві сходи 4 частини; примітки споруда розібрана на окремі частини, частковий демонтаж.

Вказаний об`єкт переданий на майданчик тимчасового складування і зберігання майна КП «Київблагоустрій» за адресою: АДРЕСА_3 , наявний підпис завідувача майна.

Також наявне фото будівлі за адресою: АДРЕСА_3 без вхідної групи.

З протоколу № 010252 від 05 березня 2020 року, складеного провідним інспектором КП «Київблагоустрій» відносно ОСОБА_5 вбачається, що складений вказаний протокол за порушення благоустрою, а саме: зміна зовнішнього вигляду фасаду будинку без відповідної дозвільної документації та контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою, виданої Департаментом міського благоустрою.

У графі Пояснення особи, на яку складено протокол, зазначено: «Личные данные записаны верно. Второй экземпляр получил.»

Постановою адміністративної комісії при виконкомі Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області за № 7 від 23 квітня 2020 року зазначено: ОСОБА_5 порушив статтю 152 КУпАП «Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів». В постанові зазначено, що 05 березня 2020 року об 11 год. 00 хв. та об 11 год. 10 хв. було виявлено, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 у АДРЕСА_3 самовільно, без наявності контрольної картки на тимчасове порушення благоустрою від Департаменту міського благоустрою, виконувались роботи по мощенню нових тротуарних доріжок та зміні зовнішнього вигляду фасаду будинку, чим порушено пункти 15.3.14 та 3.2.8 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 р. № 1051/1051.

За рішенням адмінкомісії на ОСОБА_5 накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 900 грн.

За змістом протоколу засідання адміністративної комісії при виконкомі Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області за № 5 від 23 квітня 2020 року відносно ОСОБА_5 розглядалися протоколи за порушення ним статті 152 КУпАП Порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

В протоколі зазначено, що членом комісії було доведено, що ОСОБА_5 на засідання комісії не з`явився, у поясненнях до протоколу № 010252 від 05 березня 2020 року вину не заперечував.

Комісія постановила: визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 152 КУпАП, та накласти штраф у розмірі 900 грн.

Згідно дублікату квитанції від 24 квітня 2020 року відправником ОСОБА_5 на реквізити Горішньоплавнівської міської отг направлені кошти в сумі 900 грн як штраф за постановою № 7 від 23 квітня 2020 року.

За даними квитанції позивачем 14 травня 2020 року через відділення № 101 AT КБ «ПриватБанк» сплачено на розрахунковий рахунок КП «Киїблагоустрій» грошові кошти у розмірі 12 648,67 грн. 67 копійок як сплату за демонтаж конструкції.

18 травня 2020 року між позивачем та підрядником ФОП ОСОБА_3 укладено договір № 1805 щодо здійснення ремонтних (відновлювальних) робіт вхідної групи до нежитлових приміщень № 111 та 111а по АДРЕСА_2 в м. Києві, відповідно до якого та додатку № 1 до договору (розрахунку будівельних матеріалів та робіт) вартість відновлення пошкодженої протиправними діями відповідачів вхідної групи склала 167 001 грн.

Згідно з експертним висновком ТО-144 від 07 травня 2020 року щодо можливості класифікації зовнішньої вхідної групи до нежитлових приміщень № 111 та № 111а по АДРЕСА_2 в м. Києві як конструктивної частини цих нежитлових приміщень вхідна група до нежитлових приміщень № 111 та 111а по АДРЕСА_3 класифікується як невід`ємна конструктивна частина нежитлових приміщень, та не є малою архітектурною формою з урахуванням технічного обґрунтування, викладеного в описовій частині цього звіту. Вхідну групу (у тому числі металеві сходи для проходу людей) до нежитлових приміщень № АДРЕСА_2 облаштовано відповідно до вимог законодавства України та діючих будівельних норм. Демонтаж вхідної групи унеможливить експлуатацію нежитлових приміщень, обмежить право власника на доступ до об`єктів нерухомості та примусить його порушувати ДБН, використовуючи інші способи потрапити у приміщення. Демонтувати вхідну групу не можна.

Експерт, який виконав експертний висновок ТО-144 від 07.05.2020, був попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену статтею 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку.

Відповідно до листа від 03 березня 2021 року відповідального виконавця експертного висновку ТО-144 від 07 травня 2020 року на адресу позивача, датою затвердження вказаного експертного висновку слід вважати 07 червня 2020 року, оскільки дата « 07.05.2020» зазначена експертом помилково.

IIІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником нежитлових приміщень АДРЕСА_2

Підставою для виникнення права власності стали: технічний паспорт серії 3101/20-12, виданий 24.02.2020 ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ», висновок щодо технічної можливості поділу (виділу) об`єкта нерухомого майна, серії 3101/20-12, виданий 24.02.2020 ТОВ «ІНЖБУД-КОНСАЛТИНГ», декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серії КВ26, видана 21.02.2020 Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради.

На підставі отриманих Містобудівних умов і обмежень власником із залученням проектної організації ТОВ «Сучасне будівництво і консалтинг» був розроблений проект на виконання реконструкції квартири. Серед іншого, проектом передбачене замуровування виходу із квартири на загальну сходову клітину на виконання вимог ДБН В.2.2-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення» пункт 5.42: «Приміщення громадського призначення в житлових будинках ...повинні мати входи та евакуаційні виходи, ізольовані від житлової частини будинку...». Вхід до приміщення за проектом організовано прямо з вулиці через індивідуальну вхідну групу.

Позивачем проведено технічну інвентаризацію новоутвореного об`єкта з одночасним розподілом на два нежитлових приміщення: № 111 та № 111 а. Технічний паспорт на приміщення виготовлено ТОВ «Інжбуд - Консалтинг» від 24.02.2020, номер інвентаризаційної справи 3101/20-12. У вказаному технічному паспорті зовнішня вхідна група наявна, вхід до приміщення вказано через зовнішні двері з цієї вхідної групи. Висновок щодо технічної можливості поділу виділу об`єкта нерухомого майна від 24.02.2020 № 3101/20-12-1.

У встановленому законом порядку позивач зареєстрував право власності на нежитлові приміщення № АДРЕСА_2, що підтверджується інформацією з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 202364346 від 28.02.2020, 15:21:49, а також індексний номер 202359338 від 28.02.2020, 15:08:40.

Проте Департаментом міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано доручення від 24 квітня 2020 року № 064-1980 щодо демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торгівельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, до якого незаконно включено належну позивачу вхідну групу, розташовану по АДРЕСА_2 в м. Києві.

Підставою внесення до зазначеного доручення об`єктів, що підлягали демонтажу, у тому числі вхідної групи у належному позивачу приміщенні, став протокол засідання робочої групи № 49 від 24 квітня 2020 року.

На виконання цього доручення, 27 квітня 2020 року працівники КП «Київблагоустрій» за допомогою зварювального апарату зрізали металеві сходи до належних позивачу приміщень, пошкодили вхідну групу, чим унеможливили використання нежитлових приміщень за призначенням.

Позивач стверджує, що протокол засідання робочої групи № 49 від 24.04.2020 та доручення Департаменту міського благоустрою Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 064-1980 від 24.02.2020 в частині демонтажу вхідної групи на АДРЕСА_2 в місті Києві, є протиправними.

На думку позивача, необхідно скасувати усі наступні рішення, що винесені, та дії, що вчинені на виконання протиправного рішення.

Позивач вважає, що протиправними діями відповідачів йому завдано суттєвих матеріальних та моральних збитків.

Департамент міського благоустрою заперечував проти задоволення вимог. У відзиві на позов зазначив, що позивач не звертався з письмовим зверненням до Департаменту міського благоустрою щодо виготовлення контрольної картки на порушення існуючого благоустрою та його відновлення при виконання робіт з влаштування елементів вхідної групи - сходів.

Водночас зауважив, що протоколом № 49 постійно діючої робочої групи щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 24.04.2020, в тому числі з урахуванням припису від 05.03.2020 № 2004246, рекомендовано демонтувати самовільно розміщену (встановлену) малу архітектурну форму - вхідну групу за адресою м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_6. Комунальному підприємству «Київблагоустрій» необхідно було надати звіт про проведений демонтаж у місячний термін.

Відповідач-1 стверджував, що дії Департаменту міського благоустрою при прийнятті рішення про демонтаж вчинені в межах повноважень та у чіткій відповідності до діючого законодавства.

Вважає, що сума грошового відшкодування з Департаменту міського благоустрою є необґрунтованою та недоведеною .

Відповідач-2 у відзиві на позов зазначив, що КП «Київблагоустрій» діяло в межах своєї компетенції і за дорученням відповідача -1.

ІV. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення абзаців другого та четвертого частини першої статті 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» в частині того, що дозвіл на порушення об`єктів благоустрою не вимагається, якщо земляні та ремонтні роботи здійснюються у складі підготовчих або будівельних робіт, право на виконання яких оформлене у встановленому законодавством порядку.

На думку суду першої інстанції, вхідна група, розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_6, до нежитлових приміщень 111 та 111а, не підпадає під визначення малої архітектурної форми як елементу (частини) об`єктів благоустрою, оскільки є необхідною та невід`ємною частиною нежитлового приміщення, яке належить позивачу на праві приватної власності. Натомість, дії Департаменту та КП «Київблагоустрій» здійснені не у межах повноважень, що передбачені Законами України та іншими нормативно-правовими актами.

Водночас судом встановлено, що позивачем дотримано необхідних вимог в сфері містобудівної діяльності при реконструкції квартири № АДРЕСА_2 та належним чином оформлені результати реконструкції, зареєстровано у встановлено порядку право власності на реконструйовані приміщення.

За позицією суду першої інстанції, наявними у справі доказами (в тому числі й наданими фото) достовірно підтверджено, що протиправно був здійснений демонтаж вхідної групи, яка належала на праві приватної власності позивачу, яка після 14 травня 2020 року була відновлена. Вказані обставини свідчать про дійсність договору № 1805 від 18 травня 2020 року та реальне його виконання, що свідчить про наявність підстав для задоволення заявлених вимог про відшкодування спричиненої шкоди на суму 167001 грн.

Водночас суд першої інстанції дійшов висновків про:

задоволення позовних вимог про відшкодування коштів у розмірі 12 648,67, 67 грн як сплати за демонтаж конструкції, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлена протиправність такого демонтажу;

відмову у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом засідання робочої групи Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 49 від 24 квітня 2020 року в частині демонтажу вхідної групи на АДРЕСА_2 в місті Києві, оскільки вказаний протокол містить «рекомендацію» демонтувати самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми - вхідної групи за адресою м. Київ, Оболонський район, АДРЕСА_6. На думку суду, рішення робочої групи безпосередньо не порушило прав позивача.

відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації майнової шкоди, завданої протиправними рішеннями та діями у розмірі 127 200,00 грн як упущеної вигоди, оскільки вхідна група була відновлена до 19 червня 2020 року, тобто до закінчення періоду, за який орендна плата не нараховується;

про стягнення з відповідача 1 коштів в сумі 50 000 грн, оскільки, на думку суду, саме така сума відповідає розміру та характеру спричинених позивачу моральних страждань.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 30 000,00 грн, суд першої інстанції, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, визнав неспівмірним розмір витрат на оплату послуг адвоката, які заявлені по даній справі у розмірі 30 000 грн, оскільки, на думку суду, позовні вимоги не повністю обґрунтовані в частині порушених прав позивача, що призвело до часткового задоволення заявлених вимог.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 20000 грн.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених вимог про відшкодування спричиненої шкоди на суму 167 001,00 гривень, оскільки в матеріалах справи відсутнє платіжне доручення, яке підтверджує оплату послуг.

Судом апеляційної інстанції акцентованого увагу на тому, що позивач і підрядник Васечко обидва є фізичними особами-підприємцями і не можуть виконувати роботи без оформлення документального підтвердження про сплату за виконані роботи.

Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, яка оцінена позивачем у розмірі 1000000 гривень та задоволена судом першої інстанції у розмірі 50000, 00 гривень, суд апеляційної інстанції, враховуючи обставини справи та встановлені факти протиправних дій, які стали наслідком неповного з`ясування обставин саме відповідачем 1 та надання саме ним доручення вжиття заходів шляхом демонтажу майна, яке належить позивачу на праві приватної власності, вважає за можливе стягнути на користь позивача з відповідача 1 кошти в сумі 10000 грн., оскільки, на думку суду, саме така сума відповідає розміру та характеру спричинених позивачу моральних страждань.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції щодо іншої частини позовних вимог.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ВІДЗИВУ

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки доказам та аргументам, наданих Департаментом, що призвело до ухвалення рішень, які не відповідають вимогам процесуального законодавства.

Скаржник акцентує увагу на тому, що за наслідками невиконання вимог припису № 2004246 від 05 березня 2020 року Департаментом було прийнято доручення № 064-1980 від 24 лютого 2020 року про демонтаж вхідної групи до нежитлового приміщення в будинку АДРЕСА_2.

Своє чергою зазначає, що прийняттю оскаржуваного доручення передували наступні факти: невиконання вимог припису № 2004246, самовільне встановлення об`єкту.

На думку скаржника, позивачем не було дотримано норм пункту 3.2.8 Правил благоустрою міста Києва.

Водночас покликається на правові висновки Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 826/11371/17.

КП «Київблагоустрій» у відзиві на касаційну скаргу зазначає, що відповідачем-1 прийнято рішення, а відповідачем-2 вжиті дії у відповідності до положень діючого законодавства, в т.ч. Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста Києва.

Водночас просить касаційну скаргу Департаменту задовольнити, рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

VI. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи із меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів виходить із такого.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Такі виключні випадки визначені у частині 4 статті 328 КАС України, згідно з якою підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема у випадку - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

У постанові від 19.05.2020 (справа № 910/719/19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Встановлюючи обов`язковим при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у постановах Верховного Суду, частина п`ята статті 242 КАС України презюмує застосування норм права у подібних правовідносинах.

Ухвалою Верховного Суду від 04 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою відповідача на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України.

Підставою для відкриття касаційного провадження стало неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, з покликанням на неврахування висновків Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі № 826/11371/17.

Досліджуючи доводи касаційної скарги та підстави касаційного оскарження, судом встановлено наступне.

У справі № 826/11371/17 предметом спору було доручення про демонтаж нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_7. В межах зазначеної справи Верховний Суд дійшов висновку про те, що судами попередніх інстанцій не досліджувалось питання чи є спірний об`єкт нерухомим майном або тимчасовою спорудою.

Проте, в межах справи, яка переглядається, оскаржуються доручення та дії щодо демонтажу вхідної групи. Спірним правовим питанням було необхідність надання дозвільної документації на зміну зовнішнього вигляду фасаду у зв`язку з облаштуванням фасаду. Тобто, судами попередніх інстанцій надавалась оцінка застосування до спірних правовідносин пункту 3.2.8. Правил благоустрою міста Києва та статті 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів».

Отже, підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені судом фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних правовідносин у справі № 826/11371/17 не є подібними до правовідносин у справі, яка переглядається.

Водночас Верховний Суд наголошує, що до його повноважень не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

Згідно з імперативними вимогами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права.

Як убачається з касаційної скарги, наведені в ній доводи щодо помилковості висновків судів попередніх інстанцій у цій справі фактично зводяться до необхідності нової правової оцінки обставин у справі та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, проте таким доводам та доказам вже була надана оцінка.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

З урахуванням наведеного, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 4 статті 328 КАС України, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 345, 339 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

У Х В А Л И В:

Касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2021 року у справі № 360/3016/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування рішення, визнання дій протиправними, стягнення коштів - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду С.М. Чиркін

В.М. Бевзенко

В.М. Кравчук