Справа № 200/3337/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року справа №200/3337/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги представника позивача Меламеда Вадима Борисовича та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року (повне судове рішення складено 06 серпня 2024 року) у справі № 200/3337/24 (суддя в І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

28 травня 2024 року адвокат Меламед В.Б. - представник позивача ОСОБА_1 подав до суду адміністративний позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Управління), в якому просив:

- визнати дії та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку розрахунку пенсії позивача, не встановленого в Законі України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), протиправними та скасувати рішення (протокол/розпорядження) № 07 від 21.11.2023 та позначку в особливостях пенсійної справи позивача не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі;

- зобов`язати відповідача для розрахунку пенсії позивача усунутися від опрацювання справи позивача в режимі макетної обробки;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії позивача та перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.10.2019 на підставі документів в пенсійної справі, у тому числі на підставі довідок про заробітну плату: архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973 - 17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155, довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/532, довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/533, довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/534, довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/535, та з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції, чинній на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу, за винятком сплачених сум та з урахуванням компенсації втрати частини доходів;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159, на суми пенсії за період з 01.10.2019 по 30.11.2023 у загальній сумі 78 200,00 гривен, які були виплачені в 12.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача покликався на те, що рішенням суду відповідача було зобов`язано повторно розглянути його заяву від 03.10.2019 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства. На виконання вказаного рішення суду відповідачем було прийнято рішення (протокол/розпорядження) № 07 від 21.11.2023, яким позивачу призначена пенсія з 01 жовтня 2019 року. Позивач вважав спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач при призначенні пенсії не врахував довідки про заробітну плату, протиправно зробив позначку «не підлягають МП (масовим перерахункам)» (В.М.). призначена за рішенням суду в твердому розмірі, розрахунок протиправно зроблений в режимі «макетна обробка». Крім цього, відповідач протиправно здійснив розрахунок боргу за період 01.10.2019 по 30.11.2023 без урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 та від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», в редакції дійсної на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачу.

Також на думку позивача, відповідач протиправно усунувся від нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії з 01.10.2019 по 30.11.2023.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення № 07, прийняте Управлінням 21 листопада 2023 року.

Зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 жовтня 2019 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, сторони подали апеляційні скарги, в яких посилались на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник позивача зазначає, що суд першої інстанції протиправно відмовив у задоволенні вимоги позивача здійснити розрахунок та виплату пенсії на підставі довідок про заробітну плату:

архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973 -17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155;

довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 № 13/532;

довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 № 13/533;

довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 № 13/534;

довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 № 13/535.

Зазначає, що судом не оглядалася пенсійна справа позивача, а отже, суд не мав можливості впевнитися в тому, що довідки про заробітну плату позивача відсутні у справі.

Також представник позивача зазначив, що суд, замість того, щоб задовольнити позовні вимоги позивача - зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату поточної пенсії позивача та перерахунок пенсії позивача починаючи з 01.10.2019 на підставі документів в пенсійної справі, з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст. 27, 28 та ч. 2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій 2019 році», в редакції чинній на момент нарахування до фактичної виплати пенсії позивачці, за винятком сплачених сум та з урахуванням компенсації втрати частини доходів, вирішив надати відповідачу неіснуючі дискреційні повноваження в цьому питанні.

Така політика суду призводить до множення спору і призведе лише до того, що через пів року, суд, можливо, в іншому складі знову буде змушений повернутися до того ж самого спірного питання, яке можна було б закрити зараз.

Крім того, апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції, що вимога щодо виплати компенсації втрати частини доходу буцімто спрямована на майбутнє є безпідставним та суперечить діючому законодавству.

Відповідач в своїй апеляційній скарзі просив скасувати рішення в частині задоволення позовних вимог та посилався на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд не врахував, що відповідно до п. 4.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3 до «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1).

Отже, в органу Пенсійного фонду обов`язок прийняти рішення про перерахунок пенсії чи про відмову у перерахунку пенсії виникає за наслідками розгляду заяви особи про перерахунок пенсії, яка складена за формою згідно Додатку №3.

Звертає увагу суду, що позивач не звертався до управління із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії.

Здійснення розрахунку та виплати пенсії позивачу, її розмір розраховано при поновленні пенсії за судовим рішенням.

Разом з тим, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, і не передбачає проведення індексації пенсій особам, що постійно проживають за межами України.

При цьому твердження позивача про нарахування пенсії у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством є безпідставними, оскільки базуються на власному припущенні та суб`єктивному тлумаченні вимог чинного законодавства, та спростовуються вищевикладеним.

Отже, оскільки позивач постійно проживає за межами України, дія норм Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» не може поширюватись на індексацію його пенсії, оскільки метою даної індексації є саме підтримка достатнього життєвого рівня саме населення України в умовах зростання цін на території України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду в частині задоволених позовних вимог без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт для виїзду за кордон НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2019 року Пенсійний фонд України листом за №23/660/Б-11 направив до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську звернення В. Меламед від 03 вересня 2019 року та копії документів, доданих до звернення, щодо передачі заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії уповноваженому управлінню для розгляду по суті. Копія вказаного листа також була направлена до відома Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області.

03 жовтня 2019 року до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області звернувся ОСОБА_3 із заявою від імені ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та доданими до неї документами: копія довіреності, копія паспорту для виїзду за кордон, копія ІПН, трудової книжки.

04 жовтня 2019 року рішенням №183 управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав не надання документу про місце проживання у м. Краматорську Донецької області.

06 лютого 2020 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/14024/19-а позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про зобов`язання призначити та виплатити пенсію за віком з 01.10.2019 у розмірі відповідно до норм Закону №1058-ІV з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів був задоволений частково: рішення управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську від 04.10.2019 № 183 про відмову в призначені пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» визнано протиправним та скасовано, зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.10.2019 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства, в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

14 квітня 2020 року представник позивача адвокат В. Меламед звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську щодо добровільного виконання рішення суду у справі №200/14024/19-а.

14 квітня 2020 року управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську на виконання рішення суду у справі №200/14024/19-а прийняло рішення 07 про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 була призначена пенсія з 01 жовтня 2019 року довічно, в розмірі:

з 01.10.2019 31.12.2019 1564,00 гривень,

з 01.01.2020 30.06.2020 1638,00 гривень,

з 01.07.2020 30.11.2020 1712,00 гривень,

з 01.12.2020 довічно 1769,00 гривень.

22 квітня 2020 року управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську листом за № 5689/04/34 «Про добровільне виконання судового рішення та надання розрахунків» повідомило ОСОБА_4 про виконання рішення у справі № 200/14024/19-а та про призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2019 року, про що надало протокол про призначення пенсії від 14 квітня 2020 року. Згідно з копією виплатного протоколу за період з 1 жовтня 2019 року по квітень 2020 року виплата пенсії за вказаний період буде здійснена по основних відомостях через відділення поштового зв`язку.

24 вересня 2020 року управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську листом №0531-02-8/8430 повідомило ОСОБА_4 про те, що 28 травня 2020 року до пенсійного органу надійшла заява з АТ Ощадбанк про отримання ОСОБА_1 пенсійних виплат через відділення банку, розташованого у м. Запоріжжі. В липні 2020 року пенсію перераховано на розрахунковий рахунок банківської установи, але у зв`язку з тим, що розрахунковий рахунок було відкрито за межами Донецької області, пенсійні кошти були повернуті до управління. З серпня 2020 року виплату пенсії переведено на поштове відділення №84302 м. Краматорська Донецької області. Також запропоновано для вирішення питання отримання пенсійних виплат на розрахунковий рахунок надати заяву з банківської установи АТ Ощадбанк, яка оформлена в Донецькій області.

28 квітня 2023 року АТ «Державний ощадний банк України» листом за №46/12-11/12993/2023 повідомив Донецький окружний адміністративний суд, що в липні 2020 року кошти були повернуті на рахунок Управління, за період серпень-вересень 2020 року перерахування на рахунок ОСОБА_1 відсутні.

25 травня 2023 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/5124/22 позов ОСОБА_1 до Управління про визнання неправомірною бездіяльності, стосовно відмови виконувати певний обов`язок - виплачувати пенсію ОСОБА_1 через його особистий банківський рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ Ощадбанк, та зобов`язання здійснювати виплату пенсії, в тому числі здійснити виплату недоотриманої пенсії, на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 в АТ Ощадбанк, задоволений частково: визнані протиправними дії Управління щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 на відділення поштового зв`язку 84302, зобов`язано Управління здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням недоотриманої пенсії, на банківський рахунок № НОМЕР_2 в АТ Ощадбанк, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

03 жовтня 2023 року Управління листом за №0500-0308-5/84199 «Щодо надання дозволу на макетну обробку ЕПС ОСОБА_1 » звернулося до Пенсійного фонду України за дозволом на проведення перерахунку та виплатних операцій шляхом ініціювання перерахунку «Макетна обробка» задля виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2020 № 200/14024/19-а.

09 листопада 2023 року Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України листом за №2088-030201-9/63195 повідомив Управління про те, що на підставі аналізу проведених перерахунків по електронній пенсійній справі № 07 (далі - ЕПС) та з урахуванням викладеної у вищезазначеному листі інформації, користувачем центрального рівня в підсистемі Призначення та виплати пенсій на базі електронної пенсійної справи ініційовано перерахунок Макетна обробка для надання можливості подальшого опрацювання ЕПС користувачем регіонального рівня. Водночас було зазначено, що після проведення повного виплатного циклу по ЕПС необхідно вжити відповідні заходи щодо контролю нарахування та подальшої виплати пенсії у вірному розмірі.

20 листопада 2023 року Управління прийняло рішення 07 про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 була призначена пенсія з 01 жовтня 2019 року довічно в розмірі 1564,00 гривень. Вид перерахунку - макетна обробка, підстава - лист ГУ від 03.10.208-5/84199, особливості не підлягають МП, призначена за рішенням суду в твердому розмірі з 01 жовтня 2019 року по довічно, призначена за рішенням суду з 01 жовтня 2019 року довічно.

01 грудня 2023 року Управління направило на адресу ОСОБА_4 лист №23451-17465/А-02/8-0500/23, в якому зазначило, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 травня 2023 року у справі №200/5124/22 про зобов`язання Головного управління здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням недоотриманої пенсії, на банківський рахунок № НОМЕР_3 в АТ «Ощадбанк» з урахуванням недоотриманих сум, виконано в межах наданих повноважень та діючого законодавства. Виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.10.2019 у розмірі 1564,00 грн (копія протоколу з електронної пенсійної справи додається). Поточна виплата пенсії ОСОБА_1 буде здійснюватися з грудня 2023 року на банківський рахунок, зазначений в рішенні суду. Дата виплати - 24 число. В результаті виконання рішення суду утворилась заборгованість за період з 01.10.2019 по 30.11.2023 у загальній сумі 78 200,00 грн, яка запланована до виплати у найближчий виплатний період.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України) .

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ) та Законом № 1058-ІV.

Закон № 1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

Закон № 1058-ІV набув чинності 01 січня 2004 року.

До спірних правовідносин слід застосовувати редакцію Закону № 1058-ІV, яка діяла станом на 01 жовтня 2019 року (дата подання позивачем заяви про призначення пенсії).

Статтею 1 Закону № 1058-ІV встановлено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, пенсія за віком.

Право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мали особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років (частина 1 статті 26 Закону № 1058-ІV).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

За приписами статті 40 Закону № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

У разі відсутності на день призначення пенсії даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, для визначення середньої заробітної плати (доходу) враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії після отримання даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою:

Кз = Зв : Зс, де:

Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою:

Зв = З + Зд, де:

Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати;

Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою:

Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).

У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.

При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність і обрали особливий спосіб оподаткування своїх доходів (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок), та членів їхніх сімей, що беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за формулою:

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

П - сума фактично сплаченого відповідного податку у розрахунку на відповідний місяць, у гривнях;

Ч - відсоток відрахувань до Пенсійного фонду від суми фактично сплаченого відповідного податку, чинний в межах відповідного періоду;

Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.

При обчисленні заробітної плати (доходу), з якої фактично сплачено страхові внески за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу) для застрахованих осіб, які сплачують страхові внески у фіксованому розмірі, у тому числі членів їхніх сімей, які беруть участь у здійсненні підприємницької діяльності, а також для осіб, зазначених в абзаці першому частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», отриманий ними дохід за відповідний місяць визначається за формулою:

З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхові внески) за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу);

Ф - сума фактично сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхового внеску) у фіксованому розмірі за відповідний місяць;

Т - розмір єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (страхового внеску до солідарної системи), встановлений для відповідної категорії осіб у відповідному місяці, а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» - у місяці, в якому укладено договір про добровільну участь.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-ІV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, (далі - Порядок №22-1) для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший необхідно подати такі документи, зокрема, документи про стаж та довідку про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

[…]

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

[…]

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

[…]

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

З аналізу вищенаведених положень Закону №1058-ІV висновується, що в умовах солідарної системи пенсійного забезпечення розмір пенсії залежить від середньої заробітної плати в країні на момент виходу на пенсію, особистого коефіцієнту заробітної плати пенсіонера, який показує, наскільки офіційна зарплата пенсіонера була більшою, рівною або меншою за середню заробітну плату по країні, та коефіцієнту страхового стажу.

Отже, для виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/14024/19-а від 06 лютого 2020 року відповідач мав керуватися вищенаведеними положеннями законодавства.

Проте, як вбачається з рішення 07 від 14 квітня 2020 року, так і з рішення 07 від 21 листопада 2023 року, відповідач не дотримався норм чинного законодавства при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 03.10.2019.

Ані рішення 07 від 14 квітня 2020 року, ані рішення 07 від 21 листопада 2023 року не містять інформації про середню заробітну плату в Україні, заробітну плату позивача та особистого коефіцієнту заробітної плати останнього на момент призначення пенсії.

Суд звертає увагу на те, що 14 квітня 2020 року управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську на виконання рішення суду у справі №200/14024/19-а прийняло рішення 07 про перерахунок пенсії, яким ОСОБА_1 була призначена пенсія з 01 жовтня 2019 року довічно, в розмірі:

з 01.10.2019 31.12.2019 1564,00 гривень,

з 01.01.2020 30.06.2020 1638,00 гривень,

з 01.07.2020 30.11.2020 1712,00 гривень,

з 01.12.2020 довічно 1769,00 гривень.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції зазначив наступне.

Відповідачем не подано доказів наявності законних підстав для прийняття 21 листопада 2023 року рішення про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , внаслідок якого розмір пенсії останнього зменшився.

Отже, місцевий суд погодився з аргументами позивача про те, що чинним пенсійним законодавством не передбачено такої підстави для призначення/перерахунку пенсії як «макетна обробка», «не підлягають МП, призначена за рішенням суду в твердому розмірі з 01 жовтня 2019 року по довічно, призначена за рішенням суду з 01 жовтня 2019 року довічно».

Таким чином, рішення (протокол/розпорядження) №07 від 21.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

З наведених підстав не може вважатися правомірним і рішення 07 від 14 квітня 2020 року, а тому пенсія, яка призначена позивачу має бути перерахована з 01 жовтня 2019 року з урахуванням його заробітної плати.

Щодо вимоги здійснити розрахунок та виплату пенсії на підставі довідок про заробітну плату: архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973 - 17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155, довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/532, довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/533, довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/534, довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/535.

Судом встановлено, що 03 жовтня 2019 року до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області звернувся ОСОБА_3 із заявою від імені ОСОБА_1 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком та доданими до неї документами: копія довіреності, копія паспорту для виїзду за кордон, копія ІПН, трудової книжки.

Належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів надсилання (подання) відповідачу вищезазначених довідок про заробітну плату позивачем не подано.

Отже, окружний суд відхилив аргументи позивача про те, що ним вчинені усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Суд не взяв до уваги лист від 29 жовтня 2019 року №5966 «Про надання додаткових документів для призначення пенсії ОСОБА_1 », оскільки, як справедливо зазначив адвокат В. Меламед, цей лист є лише супровідним листом, а не доказом надсилання (подання) управлінню Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області перелічених в ньому довідок.

Разом з тим, відсутність в ІКІС ПФУ, як стверджує відповідач, вищевказаних довідок не звільняє останнього від необхідності отримання від позивача інформації про його заробітну плату, оскільки остання необхідна для призначення пенсії (статті 27, 40 № 1058-ІV, підпункт 3 пункту 2.1, пункт 4.2 Порядку № 22-1).

Щодо компенсації суми пенсії за період з 01.10.2019 по 30.11.2023 у загальній сумі 78200,00 гривен, які були виплачені в 12.2023.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення (протокол/розпорядження) №07 від 21.11.2023 є протиправним та підлягає скасуванню, а отже сума пенсії за період з 01.10.2019 по 30.11.2023, яка була виплачена в грудні 2023 року на підставі вказаного рішення, не може вважатися такою, що розрахована правильно.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі Закон № 2050-ІІІ).

Відповідно до статті 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159), положення якого фактично відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації.

Отже, умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду), а виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

При цьому норми Закону №2050-ІІІ і Порядку №159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації.

Аналіз положень статей 1, 2, 4 Закону №2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок територіального органу Пенсійного фонду України у разі порушення встановлених строків виплати пенсії громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

Відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акту індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості.

За матеріалами даної справи сума виплаченої заборгованості з пенсії не може вважатися такою, що обчислена правильно, а отже вимога про зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у належному розмірі, за період затримки її виплати на один і більше календарних місяців по дату фактичної виплати, спрямована на майбутнє і задоволенню не підлягає.

Проте, із вказаними висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Так, частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За приписами статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Щодо вимоги здійснити розрахунок та виплату пенсії на підставі довідок про заробітну плату: архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973 - 17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155, довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/532, довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/533, довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/534, довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/535.

Як зазначалось вище, місцевим судом встановлено, що належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів надсилання (подання) відповідачу вищезазначених довідок про заробітну плату позивачем не подано.

Отже, окружний суд відхилив аргументи позивача про те, що ним вчинені усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року.

Суд першої інстанції не взяв до уваги лист від 29 жовтня 2019 року №5966 «Про надання додаткових документів для призначення пенсії ОСОБА_1 », оскільки, як справедливо зазначив адвокат В. Меламед, цей лист є лише супровідним листом, а не доказом надсилання (подання) управлінню Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області перелічених в ньому довідок.

Однак, таких висновків суд першої інстанції дійшов без належного дослідження матеріалів справи та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Так, до відповіді на відзив на позовну заяву представником позивача надавалися не лише супровідний лист і поштову квитанцію, а й, найголовніше, ще і як доказ направлення Відповідачу оригіналів довідок про стаж та заробітну плату - опис вкладення у цінний лист з відбитком Укрпошти (Запоріжжя 5) 29.10.2019, що є беззаперечним доказом надсилання Відповідачу оригіналів довідок про заробітну плату.

При цьому посилання відповідача на те, що лист від ОСОБА_2 з довідками про заробітну плату ОСОБА_1 , відправленого 29.10.2019 згідно відбитку Укрпошти (Запоріжжя 5) не надходив, а також відсутність документів про заробітну плату в пенсійній справі, не можуть перешкоджати реалізації позивачем права на належне пенсійне забезпечення: ним подано належні, допустимі, достовірні та достатні докази надсилання (подання) відповідачу вищезазначених довідок про заробітну плату.

Також колегія суддів цілком погоджується з такими висновками окружного суду:

«Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 2 статті 42 Закону № 1058-ІV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

При цьому закон не містить виключень для проведення індексації пенсії, призначеної громадянам України, які проживають за її кордонами.

Конституційний Суд України у рішенні від 07 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 зауважив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року, Європейський суд з прав людини вказав, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю у поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу.

У цих рішеннях Конституційного Суду України та Європейського суду з прав людини застосовано підхід, згідно з яким право на пенсію та її одержання не може бути пов`язане з місцем проживання людини.

Отже, суд погоджується з аргументами позивача про те, ОСОБА_1 , як громадянин України, має право на індексацію призначеної йому пенсії, а тому відповідач протиправно не провів індексацію пенсії, призначеної позивачу».

Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, з урахуванням вимог щодо чіткості й доцільності викладення резолютивної (зобов`язальної) частини судового рішення.

Так, щодо вимог:

«- Визнати дії та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку розрахунку пенсії позивача, не встановленого в Законі України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування - протиправними та скасувати рішення (протокол/розпорядження) №07 від 21.11.2023 року та позначку в особливостях пенсійної справи позивача не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі;

- Зобов`язати відповідача: - для розрахунку пенсії позивача усунутись від опрацювання справи позивача в режимі макетної обробки,

то такі вимоги задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю ознак рішення суб`єкта владних повноважень, яке б (наявність позначки) впливало/ порушувало права позивача, а також оскільки зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсій з врахуванням довідок про заробітну плату відновлює права позивача.

Тобто, Управління слід зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача починаючи з 01.10.2019 із врахуванням довідок про заробітну плату:

- архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973-17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155 ;

- довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/532;

- довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/533;

- довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/534;

- довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/535,

та з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", за винятком сплачених сум.

В той же час, оскільки виплати сум пенсії за таким перерахунком ще не відбулось, вимоги щодо цієї частини позовних вимог «з урахуванням компенсації втрати частини доходів» задоволенню не підлягають.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.04.2020 у справі № 200/11292/19-а, від 24.01.2023 у справі № 200/10176/19-а, від 20.04.2023 у справі № 200/11746/19-а, від 18.05.2023 у справі № 200/14129/19-а, від 07.06.2023 у справі № 200/299/21-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Щодо компенсації суми пенсії за період з 01.10.2019 по 30.11.2023 у загальній сумі 78200,00 гривень.

Відповідач не заперечує, що ця сума була виплачена в грудні 2023 року, тому позивач має право на нарахування та виплату йому компенсації внаслідок втрати частини доходу.

Відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає вказаній міжнародній нормі.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення в цій частині позовних вимог допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга представника позивача підлягає частковому задоволенню, а рішення місцевого суду зміні.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статями 122, 291, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача Меламеда Вадима Борисовича задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі № 200/3337/24 змінити.

Абзац третій резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі № 200/3337/24 замінити двома абзацами наступного змісту:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача починаючи з 01.10.2019 із врахуванням довідок про заробітну плату: архівна довідка про стаж роботи з 27.06.1973-17.05.1996 ПАТ «Енергомашспецсталь» від 11.09.2019 №77/155; довідка про заробітну плату з 1973-1978 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/532; довідка про заробітну плату з 1979-1984 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/533; довідка про заробітну плату з 1985-1990 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/534; довідка про заробітну плату з 1991-1996 роки ПАТ «Енергомашспецсталь» від 10.10.2019 №13/535, та з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону 1058-IV та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", за винятком сплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 на суми пенсії за період з 01.10.2019 по 30.11.2023 у загальній сумі 78200,00 гривен, які були виплачені в грудні 2023 року».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 серпня 2024 року у справі № 200/3337/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 19 грудня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук