Справа № 620/14780/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/14780/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у приміщенні суду справу за адміністративним позовом Керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави (далі також позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області (далі також відповідач), у якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо вжиття до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» заходів адміністративного впливу за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та внесення припису з вимогою усунення порушення правил благоустрою території населених пунктів Новгород - Сіверської міської ради, шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди, площею 12,5 м.кв., розміщеної за адресою: вул. Захисників України, 1, м. Новгород - Сіверський, Чернігівська область, яка використовується для продажу лотерейних білетів;

зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на вжиття до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» заходів адміністративного впливу за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та внесення припису з вимогою усунення порушення правил благоустрою території населених пунктів Новгород - Сіверської міської ради, шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди, площею 12,5 м.кв., розміщеної за адресою: вул. Захисників України, 1, м. Новгород - Сіверський, Чернігівська область, яка використовується для продажу лотерейних білетів.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що всупереч вимог законодавства України міською не здійснено владних управлінських функцій у сфері благоустрою громади, у тому числі не вжито заходів із демонтажу елементів благоустрою, що свідчить про протиправну бездіяльність з боку відповідача.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу 15-денний строк, з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву разом з доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

Вказана ухвала суду була надіслана відповідачу на поштову адресу зазначену у позові та вручена представнику за довіреністю 26.11.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.91), однак у строк, встановлений судом, відзиву від відповідача до суду не надійшло.

Відповідно до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Матеріалами справи встановлено, що у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» у межах міста Новгород - Сіверський, Чернігівської області за адресою: вул. Губернська (на даний час перейменована на вул. Захисників України) на підставі договору оренди землі № 167 від 19.11.2009, перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0517 площею 0,6915 га для комерційного використання.

На вказаній ділянці за адресою: вул. Губернська (Захисників України), 1, м. Новгород - Сіверський, Чернігівська область, розташована тимчасова споруда, загальною площею 12,5 кв.м., яка використовується для здійснення підприємницької діяльності - продажу лотерейних квитків.

Відповідно до листа Новгород-Сіверської міської ради від 18.10.2024 № 04-18/3587 встановлено, що строк дії дозвільної документації на розміщення зазначеної тимчасової споруди у Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія», закінчився 24.06.2023 (а.с.18).

Рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області від 25.04.2019 № 83 «Про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності» за результатом розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» останньому надано дозвіл на встановлення тимчасової споруди загальною площею 12,5 м.кв. для здійснення підприємницької діяльності терміном на 1 рік. Крім того, вказаним рішенням зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Міленія» протягом місяця оформити паспорт прив`язки та здійснити інші дії (а.с.21).

У подальшому, після закінчення річного терміну, за результатом звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» рішенням виконавчого комітету Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області № 109 від 26.06.2020 «Про продовження терміну розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності» вказаному суб`єкту продовжено термін розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності терміном на 3 роки (а.с.22).

На виконання вказаного вище рішення у паспорті прив`язки визначено термін продовження його дії до 24.06.2023. Крім того, паспорт прив`язки складено у 2 примірних, перший із яких надано заявнику, а другий зберігається в органі містобудування та архітектури. Вказане підтверджує факт обізнаності Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» про термін дії паспорту прив`язки (а.с.23-32).

Листом від 18.10.2024 № 04-18/3587 відповідач повідомив, що Новгород-Сіверською міською радою приписи, адміністративні протоколи до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» не складалися. Станом на даний час тимчасова споруда використовується для здійснення господарської діяльності - продажу лотерейних білетів та її місцезнаходження з моменту останньої відмови на її встановлення, не змінювалося, демонтаж тимчасової споруди власником здійснено не було (а.с.18).

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач в інтересах держави звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно норм Закону України «Про прокуратуру» прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 зазначено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

При цьому, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, згідно якої прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, а також у разі його відсутності. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У позовній заяві прокурор зазначає, що предметом позову є бездіяльність міської ради, яка полягає в тому, що відповідачем заходи, спрямовані на відновлення благоустрою, не здійснювалися. Тобто, у даному випадку, порушення допущено самою міською радою, яка є органом, уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, отже позивач та відповідач збігається в одній особі.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України від 06.09.2005 №2807-IV «Про благоустрій населених пунктів» (далі Закон №2807).

Відповідно до статті 1 Закону №2807 благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Статтею 2 Закону №2807 передбачено, що благоустрій населених пунктів передбачає: 1) розроблення і здійснення ефективних і комплексних заходів з утримання територій населених пунктів у належному стані, їх санітарного очищення, збереження об`єктів загального користування, а також природних ландшафтів, інших природних комплексів і об`єктів; 2) організацію належного утримання та раціонального використання територій, будівель, інженерних споруд та об`єктів рекреаційного, природоохоронного, оздоровчого, історико-культурного та іншого призначення; 3) створення умов для реалізації прав та виконання обов`язків суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 5 Закону №2807 управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно із статтею 10 Закону №2807 до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема, затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, утому числі, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, Інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Статтею 12 Закону №2807 передбачено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Згідно із статтею 20 Закону №2807 організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

У статті 13 вищезазначеного Закону міститься перелік об`єктів благоустрою населених пунктів, відповідно до пункту 1 частини першої якої до таких об`єктів, зокрема належать парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики; майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, звози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки.

Згідно із статтею 34 Закону №2807 правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Частиною першою статті 40 Закону №2807 визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон №2807 наділяє повноваженнями селищні ради та їх виконавчі органи на здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 25.06.2019 у справі №620/914/1092/18.

При цьому, у розумінні Закону №2807 дії з демонтажу елементів благоустрою є заходами з відновлення благоустрою населеного пункту.

Питання щодо благоустрою, в тому числі і щодо здійснення демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд та порядку його проведення відноситься до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад (постанова Верховного Суду від 20.03.2020 у справі №2а-72/12).

Статтею 28 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі Закон №3038) визначено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Механізм розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності регулюється Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 №244 (далі Порядок), пунктами 2.1, 2.29 якого передбачено, що підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1). У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.

Відповідно до пункту 1.3. Розділу І Порядку тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (пункт 2.1, Розділу II Порядку).

Згідно пп. 2.10 - 2.12 Розділу II Порядку паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Паспорт прив`язки ТС включає: титульний аркуш із зазначенням реквізитів замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напряму підприємницької діяльності; схему розміщення ТС, виконану на топографо- геодезичній основі у масштабі 1 : 500; ескізи фасадів ТС у кольорі М 1 : 50 (для стаціонарних ТС); технічні умови щодо інженерного забезпечення ТС, отримані замовником у балансоутримувача відповідних мереж.

Паспорт прив`язки ТС підписується керівником (заступником керівника) відповідного органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.

Згідно пункту 2.20 Розділу II Порядку встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки ТС.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 04.05.2020 у справі № 2040/6175/18, паспорт прив`язки тимчасової споруди за своєю правовою суттю та змістом є офіційним письмовим документом з приводу відсутності технічно-будівельних перепон (перешкод) для подальшого фізичного розміщення тимчасової споруди.

Згідно п. 2.29. - 2.30. Розділу II Порядку у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.

Вказане підтверджується і правовим висновком, наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.10.2021 у справі № 750/2431/17.

Так, Верховний Суд, проаналізувавши норми Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності дійшов висновку, що встановлення малої архітектурної форми - торгових рядів у вигляді тимчасових приміщень (споруд) для провадження підприємницької діяльності здійснюється лише за наявності і на підставі паспорта прив`язки, виданого конкретній особі (замовнику), який має намір встановити таку споруду із включенням до паспорту прив`язки його реквізитів (найменування, П. І. Б., адреса, контактна інформація). Встановлення ж вищевказаних тимчасових споруд іншими особами, не вказаними у паспорті прив`язки, або без такого документа забороняється законом і вважається самовільним розміщенням цих споруд, порушує благоустрій населених пунктів, організація і контроль за станом якого здійснюється органами місцевого самоврядування згідно з наявними у них повноваженнями у цій сфері, зокрема, відповідними радами і їх виконавчими органами.

Самовільно розміщені тимчасові споруди, як це передбачено пунктом 2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, підлягають демонтажу і мають бути прибрані особами, які їх самовільно розмістили.

Відповідно до правового висновку, наведеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі № 465/4841/17, демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у вимозі строк або якщо власник невідомий. При цьому самочинно зведеною тимчасова споруда вважається в тому разі, якщо відсутні дозвільні документи, визначені законом.

Аналогічний правовий висновок наведено і у постанові Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі № 826/17074/18.

Поряд із цим, відповідно до п. 1.1. Правил благоустрою території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради (далі - Правила), затверджених рішенням шостої сесії міської ради VII скликання від 23.03.2016 № 84 (у редакції від 15.06.2018), Правила є нормативно-правовим актом, яким встановлюються вимоги щодо здійснення благоустрою та утримання території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради, регулюються права та обов`язки суб`єктів правовідносин у сфері благоустрою території населених пунктів міської ради, визначаються головні вимоги щодо утримання об`єктів та елементів благоустрою населених пунктів міської ради, а також необхідні норми для забезпечення чистоти і порядку у населених пунктах міської ради. Правила спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини (а.с. 37-61).

Відповідно до пп. 1.1.1. - 1.1.4. п. 1.1. Правил організацію благоустрою населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради забезпечує орган місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законодавством та цими Правилами. Суб`єктами управління благоустроїм населених пунктів міської ради є Новгород-Сіверська міська рада та інші виконавчі органи, до повноважень яких віднесена діяльність з організації життєдіяльності населених пунктів. Правила містять загальнообов`язкові на території населених пунктів Новгород-Сіверської міської ради норми, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність встановлена Кодексом України про адміністративні правопорушення. Вказана відповідальність не звільняє особу від обов`язку відшкодування шкоди, завданої внаслідок порушення цих Правил.

Розділом XIII Правил урегульовано питання розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Так, пп. 13.1.1. п. 13.1. Правил визначено, що порядок розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - малі архітектурні форми та тимчасові споруди) проводиться відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень міської ради та її виконавчого комітету.

Відповідно до пп. 13.2.3., 13.2.5. - 13.2.6. п. 13.2. Правил самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди, схеми (паспорти) прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Відділом міської ради.

У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил.

Забороняється розміщення тимчасових споруд, засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, торговельної мережі в місцях не визначених під проведення торгівлі. Розміщені (встановлені) самовільно, тобто без відповідних, оформлених в установленому порядку документів, засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, підлягають демонтажу (переміщенню) особою, що здійснила розміщення (встановлення) такого засобу (об`єкта), в порядку і строки, встановлені пунктом 13.3 цих Правил.

Згідно пп. 13.3.1. п. 13.3. Правил у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) та інш.) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Відділу міської ради, та інших структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм, комунального підприємства міської ради складає протокол про адміністративне правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди із зазначенням вимоги негайно провести демонтаж і переміщення).

Власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення і встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що спірні тимчасові споруди розміщені на підставі рішень виконкому Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закон) виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

За змістом положень статей 25, 26, 31, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, сільських рад належать делеговані повноваження у галузі будівництва - щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій та вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування, а у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища - щодо здійснення контролю а дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Крім того, пунктом 44 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно до компетенції міських, селищних, сільських рад належить приймати рішення про встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту.

З огляду на наведені норми права, на відповідача покладається обов`язок щодо вжиття заходів з відновлення благоустрою територіальної громади.

Разом з цим, всупереч вищевказаних вимог законодавства України Козелецькою селищною радою не здійснено владних управлінських функцій у сфері благоустрою громади, в тому числі не вжито заходів із демонтажу елементів благоустрою.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір), відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави до Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Новгород-Сіверської міської ради Чернігівської області щодо вжиття до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» заходів адміністративного впливу за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та внесення припису з вимогою усунення порушення правил благоустрою території населених пунктів Новгород - Сіверської міської ради, шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди, площею 12,5 м.кв., розміщеної за адресою: вул. Захисників України, 1, м. Новгород - Сіверський, Чернігівська область, яка використовується для продажу лотерейних білетів.

Зобов`язати Новгород-Сіверську міську раду Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на вжиття до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міленія» заходів адміністративного впливу за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та внесення припису з вимогою усунення порушення правил благоустрою території населених пунктів Новгород - Сіверської міської ради, шляхом проведення демонтажу тимчасової споруди, площею 12,5 м.кв., розміщеної за адресою: вул. Захисників України, 1, м. Новгород - Сіверський, Чернігівська область, яка використовується для продажу лотерейних білетів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Керівник Новгород-Сіверської окружної прокуратури в інтересах держави вул. Замкова, 9, А, м. Новгород-Сіверський, Новгород-Сіверський р-н, Чернігівська обл., 16000, .

Відповідач: Новгород-Сіверська міська рада Чернігівської області вул. Захисників України, 2, м. Новгород-Сіверський, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський р-н, 16000, .

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2024 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА