Справа № 280/6445/24
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

19 грудня 2024 року

м. Київ

справа №280/6445/24

адміністративне провадження № К/990/46822/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.24 у справі №280/6445/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У 2023 році ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, у якому просив:

-визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України від 11.05.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з грошового забезпечення, визначеного у довідці уповноваженого органу №33/28-2338 від 27.05.2024;

-зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплатити пенсію з грошового забезпечення, визначеного довідці №33/28-2338 від 27.05.2024 Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області" станом за листопад 2019 року, виданої на виконання рішення суду у справі №280/7844/23 від 20.11.2023, у відповідності до вимог ст. 43, 63 Закону України від 11.05.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з 01.12.2019, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Запорізький окружний адміністративний суд рішенням від 19.08.2024 позов задовольнив частково. Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати основного розміру пенсії ОСОБА_1 як пенсіонера органів внутрішніх справ на підставі довідки №33/28-2338 від 27.05.2024 про грошове забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області. Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату (з урахуванням раніше сплачених сум) ОСОБА_1 як пенсіонеру органів внутрішніх справ основного розміру його пенсії на підставі довідки №33/28-2338 від 27.05.2024 про грошове забезпечення, виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області" станом на листопад 2019 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.11.2023 по справі №280/7844/23. В іншій частині позовних вимог відмовив.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 28.11.2024 у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області відмовив.

Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати і відмовити у задоволенні позову повністю.

Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Отже, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Спір у цій справі виник через дії контролюючого органу щодо відмови у проведенні з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії позивачу відповідно до Закону України від 11.05.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", ст. 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" з грошового забезпечення, визначеного у довідці уповноваженого органу №33/28-2338 від 27.05.2024, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України і відповідно до частини першої статті 257 КАС України розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Тлумачення вказаних норм у їхньому логічному взаємозв`язку передбачає, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Доведення обставин, передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та, відповідно, право на касаційне оскарження судових рішень у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Водночас, колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "а" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Суд також відхиляє твердження скаржника про те, що справа має для нього виняткове значення, оскільки оцінка судом такої "винятковості" може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. Проте, в касаційній скарзі скаржник належних обґрунтувань не наводить.

Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Крім того, скаржник в касаційній скарзі посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, мотивуючи це тим, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми права без урахування висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 580/1974/23 згідно з якими висновки викладені в раніше ухваленій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів цієї самої палати від 21.06.2023 у справі № 480/11090/21 про наявність у особи, яка перебувала на службі в органах внутрішніх справ та якій пенсія призначена відповідно до Закону № 2262-ХІІ, права на включення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку її пенсії у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій осіб, сум індексації цього грошового забезпечення, є такими, що не грунтуються на правильному правозастосуванні.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України скаржнику слід чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанції було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Суд відхиляє посилання скаржника на висновки судової палати Верховного Суду у постанові від 30.01.2024 у справі 580/1974/23, оскільки обставини цієї справи №280/6445/24 та справи, зазначеної скаржником з метою обґрунтування підстави касаційного оскарження, виникли за різних фактичних обставин, з урахуванням різного законодавчого регулювання та його застосування.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Водночас обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.

Перевіркою поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що скаржник не навів обов`язкових умов у їх сукупності, передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку за пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України. Так, відповідач не вказав на конкретні норми матеріального права, які були застосовані судами першої та апеляційної інстанцій неправильно та саме щодо яких Верховним Судом у подібних правовідносинах були сформовані висновки з правозастосування. Натомість виклав фактичні обставини, процитував положення законодавства із покликанням на висновок із постанови судової палати Верховного Суду від 30.01.2024 у справі № 580/1974/23 без належного доведення як такої подібності правовідносин у справі № 280/6445/24.

Таким чином, касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не містить аргументованих мотивів підстав касаційного оскарження рішення судів попередніх інстанцій в розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд попередніх інстанцій врахували висновки Верховного Суду, наведені у постановах від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18, від 19.11.2019 у справі 826/12704/18 щодо підстав для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №988 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ.

Визначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.10.2024 у справі №580/10781/23 від 17.10.2024 у справі №320/10815/22 і колегія суддів не вбачає підстав від відступу від цих висновків.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що не має підстав відступу від вказаного висновку Верховного Суду.

Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга подана на судові рішення, які за законом не оскаржуються у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.08.2024 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.11.24 у справі №280/6445/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові через підсистему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб