Справа № 240/1121/24
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №240/1121/24
судді Верховного Суду Стародуба О.П.
у справі № 240/1121/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії
щодо постанови Верховного Суду від 10.12.2024, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2024 скасовано.

Позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, оформлену листом №41631-41346/Р-02/8-0600/23 від 23.11.2023, нарахувати та виплатити позивачці пенсію відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з 13.09.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії передбаченої статтею 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, визначених Законом України «Про Державний бюджет України на відповідний рік» щомісячно з урахуванням раніше виплачених коштів з 13.09.2023.

Скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, Верховний Суд, з покликанням на рішення Конституційного Суду України від 03.04.2024 №4-р(І)/2024, виходив з того, що незважаючи на те, що формально законодавець виконав Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (щодо внесення відповідних змін до Закону №796-ХІІ в частині надання повноважень уряду визначати розміри пенсій для осіб, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), проте встановлені статтею 54 Закону №796-ХІІ (в редакції Закону №1584-IX) нові розміри пенсій є суттєво меншими, аніж їх було гарантовано Законом №796-ХІІ у редакції Закону №230/96-ВР. Прийняттям Закону №1584-IX не досягаються всупереч Рішенню Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 мінімальні гарантії у сфері соціального захисту осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Враховуючи, що внесеними Законом №1584-IX змінами до статті 54 Закону №796-XII встановлено менші розміри пенсії, аніж ті, які було передбачено зазначеною статтею в редакції Закону №230/96-ВР, Верховний Суд дійшов висновку, що законодавець вчергове порушив право на належний рівень соціального захисту та засадничий обов`язок держави щодо відшкодування завданої шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у зв`язку з чим до спірних правовідносин у цій справі слід застосувати норми Закону №796-XII у редакції Закону №230/96-ВР, яка передбачає право позивачки на отримання пенсії у розмірі шести мінімальних пенсій за віком.

На підставі статті 34 КАС України вважаю за необхідне висловити щодо рішення Верховного Суду у цій справі окрему думку.

Частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 №230/96-ВР, яка була чинною до внесення змін Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII, було передбачено наступне:

"В усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими:

по I групі інвалідності - 10 мінімальних пенсій за віком;

по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком;

по III групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком;

дітям-інвалідам - 3 мінімальних пенсій за віком".

28.12.2014 Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII, яким текст статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" був викладений у редакції, згідно з якою умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає Кабінет Міністрів України в актах із відповідних питань.

Змінивши підпунктом 13 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII законодавче регулювання мінімальних розмірів державних пенсій, Верховна Рада України скасувала соціальні гарантії, передбачені частиною четвертою статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у редакції Закону України "Про внесення змін і доповнень до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 06.06.1996 №230/96-ВР.

Згодом, мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, було визначено у Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210 зі змінами (далі - Порядок №1210).

Згідно з пунктом 11 Порядку №1210, мінімальний розмір пенсії становить:

1) для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї:

осіб з інвалідністю I групи - 180 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю II групи - 160 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

осіб з інвалідністю III групи - 145 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), частину третю статті 54 Закону №796-XII у редакції Закону №76-VIII щодо уповноваження Верховною Радою України Кабінету Міністрів України визначати своїми актами мінімальні розміри пенсії за інвалідністю, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Керуючись положеннями статті 97 Закону №2136-VІІІ, якими регламентовано порядок виконання рішень та висновків Конституційного Суду України, Конституційний Суд України рішенням від 07.04.2021 №1-р(Іі)2021 встановив строк втрати чинності нормою Закону, що визнана неконституційною, а саме через три місяці з дня ухвалення рішення, тобто із 07.07.2021.

Таким чином, умовою застосування у спірних правовідносинах положень статті 54 Закону №230/96-ВР щодо розмірів пенсій було не приведення Верховною Радою України протягом трьох місяців з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 07.04.2021 №1-р(ІІ)2021 нормативного регулювання спірного питання у відповідність із Конституцією України.

Водночас, 29.06.2021 Верховною Радою України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(II)/2021 прийнято Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" щодо підвищення рівня пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" №1584-IX, який набрав чинності 01.07.2021, відповідно до якого частину третю статті 54 Закону №796-XII викладено в такій редакції:

"В усіх випадках розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, не можуть бути нижчими:

для I групи інвалідності - 6000 гривень;

для II групи інвалідності - 4800 гривень;

для III групи інвалідності - 3700 гривень;

для дітей з інвалідністю - 3700 гривень";

статтю 54 Закону №796-XII доповнено частинами четвертою і п`ятою такого змісту:

"Розміри пенсії, передбачені частиною третьою цієї статті, починаючи з 2022 року щороку з 1 березня індексуються у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України".

На час вирішення пенсійним органом заяви позивачки, результати розгляду якої є предметом спору у цій справі, Закон №1584-IX був чинним і підлягав виконанню суб?єктами правовідносин, які він регулює, відтак, відповідач, відмовляючи у задоволенні заяви позивачки про донарахування та виплату пенсії у розмірах, визначених статтею 54 Закону №796-XII в редакції Закону №230/96-ВР, діяв відповідно до вимог статті 19 Конституції України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, під час розгляду справи судами питання неконституційності Закону №1584-IX в порядку статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України судами не порушувалось.

Подальше визнання Закону №1584-IX неконституційним не може бути підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки не свідчить про неправильне застосування норм матеріального права, що в силу приписів статті 351 КАС України є підставою для такого скасування.

Натомість, відповідно до пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону чи його окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами.

Вважаючи що Закон №1584-IX прийнято не у відповідності до Конституції України, а Верховна Рада України не виконала рішення Конституційного Суду України від 07.04.2021 №1-р(ІІ)/2021 (формально виконала), Верховний Суд, у наведених вище справах, фактично вдався до оцінки конституційності зазначеного Закону, що є виключними повноваженнями Конституційного Суду України.

Крім того, такі висновки фактично є формою судового контролю за виконанням рішення Конституційного Суду України, що також не належить до повноважень судів загальної юрисдикції.

Крім того, рішення судів про зобов?язання пенсійних органів здійснити виплату пенсії в розмірах, які визначені Законом №230/96-ВР, суперечать рішенню Конституційного Суду України від 03.04.2024 у справі №4-р(І)/2024, яким відтерміновано його виконання до закінчення воєнного стану.

Зокрема, відповідно до абзацу другого його резолютивної частини, частини третя статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII зі змінами, визнана неконституційною, утрачає чинність через три місяці з дня припинення чи скасування воєнного стану, введеного Указом Президента України „Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 зі змінами.

За таких обставин, на мою думку відсутні підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Суддя:

Олександр СТАРОДУБ