Справа № 946/1063/24
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/1063/24
Провадження № 2-а/946/34/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання Воронової В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), старшого прикордонника нарядів в пункті пропуску «Орлівка» Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), старшого прикордонника нарядів в пункті пропуску «Орлівка» Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 178932 від 20 січня 2024 року, винесену старшим прикордонником нарядів в пункті пропуску «Орлівка» лейтенантом ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. і закриття провадження у справі; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повернути ОСОБА_1 , вилучену 20.01.2024 року посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видану 16.07.2015 року, орган, що видав 5101, на ім`я ОСОБА_1 ; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь позивача понесені судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував на території України на підставі посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_3 , у зв`язку з чим час його перебування на території України - необмежений. Відповідно до п.17 ч.І ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні. Відповідно до ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Згідно вимог ст. 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах першій та сімнадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на постійне проживання. У зв`язку з прийняттям незаконного рішення про скасування його дозволу на імміграцію в Україну, він оскаржив його в судовому порядку. Відповідно до ч.5 ст. 13 Закону України «Про імміграцію» якщо особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання до суду, виконання рішення про її примусове повернення призупиняється до набрання рішенням суду законної сили. Отже, рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 04.07.2023 №310041 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну» не набрало законної сили. 20.01.2024 року, при перевірці документів, позивачем було надано лейтенанту ОСОБА_2 копію позовної заяви з відміткою про прийом в канцелярії Одеського окружного адміністративного суду, копію рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року (справа № 420/22388/23) та копію ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 року про відкриття апеляційного провадження. Незважаючи на пред`явлені документи, вищевказана посадова особа їх не прийняла до уваги та винесла оскаржувану постанову, посилаючись на п.2 ст. 203 КУпАП та вилучили належну позивачу посвідку. Позивач жодні адміністративні правопорушення не вчиняв, перебував на території України на законних підставах та будь-які строки перебування на території України не перевищував, що свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, представник позивача надав заяву про перенесення розгляду справи.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву від 04.07.2024 року про розгляд справи без участі представника, надав відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення позову мотивуючи тим, що відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону № 2491-III, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, разом із рішенням про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання одночасно приймає рішення про примусове повернення. Копії рішень про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання і примірник рішення про примусове повернення протягом п`яти календарних днів з дня прийняття надсилаються рекомендованим листом особі, стосовно якої вони прийняті, або вручаються їй. Скасована посвідка підлягає вилученню центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення. Тобто, з рішенням про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання одночасно приймається рішення щодо примусового повернення особи до країни походження. Отже, рішення про скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання від 04.07.2023 № НОМЕР_4 набрало законну силу з моменту його винесення та було дійсним під час перетину державного кордону позивачем 20.01.2024 і діяло до моменту набрання сили постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 по справі № 420/22388/23, проте під час розгляду зазначеної судової справи було призупинено рішення щодо примусового повернення особи до країни походження. Враховуючи вищевикладене, дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 були правомірними.

В судове засідання відповідач - старший прикордонник нарядів в пункті пропуску «Орлівка» Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала заяву від 30.05.2024 року про розгляд справи без її участі, просила відмовити в задоволенні позову, також надала відзив на позовну заяву від 15.03.2024 року в якому зазначила, що під час перетину державного кордону позивачем 20.01.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2023 року не набрало законної сили, рішення ГУ ДМС України в Одеській області від 04.07.2023 № 310041 не скасовано.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. від 27.02.2024 року позивачу був поновлений строк звернення до суду із позовом.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово переносився за клопотаннями сторін та приймаючи до уваги стислі строки розгляду справи, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що старшим прикордонником нарядів в пункті пропуску «Орлівка» Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 була прийнята постанова про накладення адміністративного стягнення № 178932 від 20 січня 2024 року, яким ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. за ч. 2 ст. 203 КУпАП.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 20.01.2024 року о 21 год. 20 хвилин було виявлено громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 , який порушив правила перебування в Україні, а саме: перевищив встановлений термін перебування в Україні на 96 діб, інших відомостей та документів, які б підтверджували продовження терміну перебування відсутні, своїми діями вищевказаний громадянин порушив вимоги п.п. 2 п. 2 Постанови КМУ № 150 від 15.02.2012 року та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 203 КУпАП.

На підставі Акту про вилучення/тимчасове вилучення документів, виявлених у пункті пропуску через державний кордон України «Орлівка», у громадянина Республіки Молдова ОСОБА_1 була вилучена посвідка на постійне проживання НОМЕР_2 .

Згідно ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 17 частиною 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.07.2015 року була видана посвідка на постійне проживання серії НОМЕР_2 , орган, що видав 5101.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП).

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.203 КУпАП, перевищення іноземцем або особою без громадянства встановленого строку перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживання на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні, за недійсними документами чи документами, термін дії яких закінчився, - тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ №150 від 15.02.2012 року, визначається процедура продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Згідно підпункту 2 пункту 2 Порядку іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року у справі № 420/22388/23 було встановлено, що рішенням ВГІРФО ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 02.07.2008 року ОСОБА_3 отримав дозвіл на імміграцію в Україну та 08.07.2008 року був документований посвідкою на постійне проживання. Рішенням ГУ ДМС України в Одеській області від 04.07.2023 №310041 «Про скасування дозволу на імміграцію в Україну», на підставі пункту 1, 3, 5 частини першої статті 12 Закону України «Про імміграцію» скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, виданий 02.07.2008 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 04.07.2023 №310041 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 02.07.2008 року, виданого громадянину Р.Молдова ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженцю України паспортний документ НОМЕР_5 . Зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, поновити дію посвідки від 16.07.2015 року, серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області направити до територіальних органів ДМС України та Адміністрацію державної прикордонної служби України інформацію про скасування рішення від 04.07.2023 року № 310041 про скасування дозволу на імміграцію та поновлення дії посвідки на постійне проживання від 16.07.2015 року серії НОМЕР_2 на ім?я ОСОБА_1 .

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2024 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 року у справі № 420/22388/23 було залишено без змін.

Згідно ч. 5 ст. 13 Закону України «Про імміграцію», якщо особа оскаржила рішення про відкликання або визнання недійсним дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання до суду, виконання рішення про її примусове повернення призупиняється до набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про імміграцію», у разі визнання судом протиправним та скасування рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, про відкликання або визнання недійсним дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання дозвіл на імміграцію вважається чинним та є підставою для звернення за отриманням посвідки на постійне проживання у порядку обміну.

Згідно п. 24 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою КМУ від 26.12.2022 року № 1983 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про скасування дозволу на імміграцію надсилається протягом тижня органом, що його прийняв, до територіального підрозділу за місцем проживання для вилучення посвідки на постійне проживання в іммігранта та вжиття заходів відповідно до статті 13 Закону України «Про імміграцію». Копія рішення надсилається Держприкордонслужбі.

Відповідно до п. 25 Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою КМУ від 26.12.2022 року № 1983 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) рішення ДМС, територіальних органів ДМС і територіальних підрозділів ДМС, інших органів виконавчої влади, які в межах своєї компетенції зобов`язані забезпечувати провадження у справах з питань імміграції, а також дії чи бездіяльність їх посадових та службових осіб можуть бути оскаржені відповідно до законодавства. У цьому разі провадження у справах з питань імміграції припиняється до прийняття відповідного рішення.

Враховуючи, що позивачем було оскаржено до суду рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області від 04.07.2023 №310041 про скасування дозволу на імміграцію в Україну від 02.07.2008 року, виданого громадянину Р.Молдова ОСОБА_1 , суд вважає, що виконання рішення Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області було призупинено, станом на день прийняття оскаржуваного рішення 20.01.2024 року.

Вищезазначені обставини свідчать про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення №178932 від 20 січня 2024 року, винесена суб`єктом владних повноважень передчасно, за відсутністю належних доказів, що свідчать про наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.203 КУпАП.

Відповідно до ч. 3.ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №178932 від 20 січня 2024 року, винесену старшим прикордонником нарядів в пункті пропуску «Орлівка» лейтенантом ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно листа Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) № 02.1/725-24 від 27.01.2024 року, посвідка на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , видана 23.07.2015 року на ім`я ОСОБА_1 була направлена до головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

Таким чином, військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) позбавлена можливості повернути позивачу посвідку на тимчасове проживання серії НОМЕР_2 , видана 23.07.2015 року на ім`я ОСОБА_1 .

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повернути ОСОБА_1 , вилучену 20.01.2024 року посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_2 , видану 16.07.2015 року, орган, що видав 5101, на ім`я ОСОБА_1 .

Згідно квитанції до платіжної інструкції 0.0..1 від 30.01.2024 року ОСОБА_3 сплатив судовий збір в сумі 1211, 20 грн., за дві позовні вимоги.

На підставі ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, в зв`язку з частковим задоволенням позову ОСОБА_3 , підлягають стягненню з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП- НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ), старшого прикордонника нарядів в пункті пропуску «Орлівка» Відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 178932 від 20 січня 2024 року, винесену старшим прикордонником нарядів в пункті пропуску «Орлівка» лейтенантом ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5100 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 19 грудня 2024 року.

Суддя: О.Я.Присакар