Справа № 320/21747/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року справа №320/21747/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Траш» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Траш» з позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №217/32-00-07-08-20 від 22.03.2023, про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 198 886,86 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ним було надано усі необхідні документи для перевірки в електронній формі, натомість перевіряючими не складався акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови позивача від надання документів 17.02.2023, тобто твердження перевіряючих щодо ненадання документів не підтверджується жодним документом. Позивач наголошує, що він не ухилявся від надання первинних документів, оскільки направляв письмову відповідь на запит з копіями первинних документів, направляв заперечення на Акт з копіями первинних документів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

03.12.2023 до Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві на позовну заяву, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог, відповідач вказує, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджуються облік та походження товарних запасів, які на момент продажу знаходяться у місці продажу (господарському об`єктів), однак позивач свого обов`язку не виконав.

До Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якому позивач стверджує про протиправність прийнятого відповідачем рішення.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

На підставі підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, згідно наказу Головного управління ДПС у Рівненській області № 189-п від 10.02.2023 та направлень № 279/ЖЗ/17-00-07-05-15, № 280/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 15.02.2023, проведена фактична перевірка магазину, що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Шухевича, 12, де здійснює господарську діяльність Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАШ» щодо дотримання законодавства у сфері розрахунків за готівкові кошти.

За результатами фактичної перевірки встановлено порушення вимог п.п. 1, 2, 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями), зокрема:

- п. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, який передбачає проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок;

- п. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, який передбачає надання особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій СЖ-коду. який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти);

- п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» із змінами та доповненнями, який передбачає ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів, здійснення продажу лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

За результатами перевірки у присутності керуючого магазином ТОВ «ТРАШ» Ліщенка Ю.О. складено акт фактичної перевірки від 21.02.2023 №1513/ж5/17-00-07-05-17/40688123, який підписав із зауваженнями.

Не погодившись з висновками акту перевірки від 21.02.2023 №1513/ж5/17-00-07-05-17/40688123 ТОВ «ТРАШ» до ГУ ДПС у Рівненській області подано заперечення від 06.03.2023 (вх.№7040/6/17-00 від 06.03.2023), які було розглянуто у присутності представника TOB «ТРАШ» Юрія Ліщенка (довіреність від 12.09.2022 №2712-2072-22 про уповноваження Юрія Ліщенко представляти інтереси ТОВ «ТРАШ»).

За результатами розгляду заперечень складено висновок щодо розгляду заперечень від 16.03.2023 №57/Ж7/17-00-07-05, яким висновки, викладені в акті фактичної перевірки від 21.02.2023 №1513/ж5/17-00-07-05-17/40688123 вирішено залишити без змін.

За результатами розгляду акту перевірки Східним МУ ДПС по роботі з ВПП сформовано податкове повідомлення-рішення від 22.03.2023 №217/32-00-07-08-20, яким за порушення п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 198 886,86 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 22.03.2023 №217/32-00-07-08-20 ТОВ «ТРАШ» до ДПС було подано скаргу від 04.04.2023 №118 (вх.№10365/6 від 17.04.2023), яку Рішенням ДПС про результати розгляду скарги від 02.06.2023 №13998/6/99-00-06-03-02-06, скаргу залишено без задоволення.

Вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийнято всупереч нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі також - ПК України).

Згідно пп.20.1.4 п.20.1. ст.20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

За правилами пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

У силу вимог пп. 75.1.3 п.75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відтак, податковий орган наділений правом проводити перевірки, одним із різновидів яких є фактична перевірка.

При цьому, підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями ст. 80 Податкового кодексу України.

Підпунктом 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності такої підстави - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Отже, фактична перевірка проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом за обов`язкової наявності хоча б однієї з підстав, визначених підпунктами 80.2.1 - 80.2.7 ст.80 Податкового кодексу України.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР).

Пунктами 1, 2, 12 статті 3 Закону №265/95-ВР передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:

- проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;

- застосовувати реєстратори розрахункових операцій, що включені до Державного реєстру реєстраторів розрахункових операцій, та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з додержанням встановленого порядку їх застосування;

- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Відповідно до ст.20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

З матеріалів справи вбачається, що в результаті проведення фактичної перевірки магазину, що знаходиться за адресою: м.Рівне, вул. Шухевича, 12, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ТРАШ» встановлено наступні порушення.

Не проведення розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій та відповідно без видачі розрахункових документів встановленої форми та зразка на загальну суму 152,78 гривень (88,90 гривень готівковими коштами та 63,88 гривень безготівковим способом, з використанням платіжного терміналу), чим порушено вимоги п.п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

На початок проведення перевірки на місці проведення розрахунків разом знаходилось готівкових коштів на загальну суму 29306,50 грн, а за даними Х-звітів реєстраторів розрахункових операцій із фіскальними номерами , , - 29217,60 грн, тобто не проведено із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій готівкових коштів у розмірі 88,90 гривень. По даних Х-звіту реєстратора розрахункових операцій з фіскальним номером безготівковим способом (із використанням платіжного терміналу) проведено розрахункових операцій на суму 14118,96 грн, а за даними Х-звіту з платіжного терміналу - 17982,84 грн (за мінусом суми видачі коштів із застосування платіжного терміналу (3800,00 грн) ця сума становить 14182,84 грн, тобто не проведено із застосуванням реєстратора розрахункових операцій коштів, які були проведені із використання платіжного терміналу на суму 63,88 грн.

Порушення встановленого законодавством порядку ведення обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на початок проведення перевірки не надано для огляду документи, які підтверджують облік та походження товарних запасів на підакцизні товари, згідно з актом зняття залишків станом на 17.02.2023, на загальну суму 198886,86 грн, чим порушено п. 12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг».

Як вбачається з пояснень позивача, при проведенні перевірки перевіряючі запросили (відповідно до запиту про надання документів б/н від 17.02.2023 (т.1 а.с.28) первинні документи у паперовій формі з 01.01.2022 по дату початку перевірки (тобто за один рік та майже два місяці) на всі підакцизні товари, які реалізуються в магазині до 11.00 год 20.02.2023.

При цьому, як вбачається з акту перевірки (т.1 а.с.10-13) саму перевірку розпочато 17.02.23 о 12.57 год. - п.1.1 Акту.

Керуючий магазину в усному порядку повідомив перевіряючих, що надати таку кількість копій документів за такий значний період у паперовій формі за один день об`єктивно неможливо і повідомив, що накладні наявні в електронній формі та він готовий надати їх перевіряючим на ознайомлення, що відображено в поясненні керуючого магазином Ліщенка Юрія від 17.02.2023, а також зазначив, що готовий надати їх оригінали за окремою вимогою.

Крім того, керуючий звертався з усним запитом до перевіряючих щодо скорочення періоду запитуваних документів, а також звуження переліку артикулів, щодо яких потрібно надати документи, на їх вибір, для надання копій у паперовому вигляді, а також просив збільшити термін надання документів, оскільки термін проведення перевірки 10 діб, і перевірка мала тривати до 22.02.2023 включно (оскільки відповідно до наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 10.02.2023 №189-п перевірка мала розпочатись з 13.02.2023 і тривати 10 діб) (т.2 а.с.241).

В подальшому перевіряючим було надано первинні документи для ознайомлення в електронному вигляді, але перевіряючі повідомили, що позивач здійснив порушення, не надавши їх для ознайомлення на початок перевірки.

При цьому, в електронному вигляді перевіряючі не вимагали їх 17.02.2023, тільки в паперовому вигляді, що відображено у запиті податкового органу.

Слід звернути увагу, що згідно п. 85.6 ст.85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акту в ньому вчиняється відповідний запис.

Разом із тим, перевіряючими не складався акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови позивача від надання документів 17.02.2023.

Таким чином, твердження перевіряючих в акті щодо ненадання документів не підтверджується жодним документом, в тому числі Актом відмови, як це передбачено п.85.6. ст.85 ПК України.

При цьому, відповідно до пп. 85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про виховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Разом із тим, перевіряючими був порушений пп.85.4. ст.85 ПК України, оскільки запит на отримання копій документів повинен бути поданий не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки, але згідно з п.1.1 Акту перевірка розпочалася 17.02.2023 о 12.57 годині, а відповідно до 3.2. Акту закінчилася о 15.00 год. 20.02.2023, крім того запит про надання документів був даний 17.02.2023.

Таким чином, перевіряючими було проігноровано вищезазначені факти, та складено Акт, в якому вказано, що позивач не надавав первинні документи, що не відповідає дійсності.

Крім того, керуючий надавав відповідь на запит про надання документів від 20.02.2023, в якій вказував, що позивач був готовий надати всі копії документів, зазначені в цій відповіді, на додаткову вимогу перевіряючих, та жодним чином не ухиляється від їх надання.

Слід враховувати стислі строки, в які була проведена перевірка (17.02.2023 та 20.02.2023 (дата складання акту) та дуже великий обсяг інформації та документів, затребуваний перевіряючими в письмовому запиті та за великий період часу (більше ніж за рік - з 01.01.2022).

За твердження позивача, перевіряючі відмовились від отримання цієї відповіді, у зв`язку з чим позивач здійснив її подання засобами поштового зв`язку з описом та зворотнім повідомленням на підставі п.44.7 ст.44 ПК України.

Згідно з п.44.7 ст.44 ПК України у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Таким чином, в разі відмови перевіряючих, суб`єкт перевірки має право до кінця терміну проведення перевірки, направляти будь-які документи поштою.

Відповідно до абз. 2 п.44.6 ст.44 ПК України якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Разом із наданням запереченнь на Акт перевірки, позивач додавав первинні документи, що підтверджують надходження товару, зазначеного в Акті зняття залишків (т.1 а.с.16-25).

Крім того, у постанові від 08 листопада 2021 року у справі №640/21601/19 Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого в частині ненадання документів під час здійснення податкового контролю склад вказаного правопорушення полягає саме в поведінці платника податків, направленої на ухилення ним від виконання обов`язку з надання контролюючим органам оригіналів чи копій документів на їх законну вимогу, тим самим створюючи перешкоди для здійснення податкового контролю.

В той же час у разі відсутності підстав для висновку про створення перешкод у його здійсненні, в тому числі шляхом ухилення від надання документів чи їх копій, зокрема через поважні та об`єктивні причини, поведінку платника податків не можна кваліфікувати як таку, що утворює склад правопорушення, передбаченого пунктом 121.1 статті 121 ПК України.

Таким чином, право платника не обмежується доведенням обставин, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавались ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків органу державної фіскальної служби та долучати до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 19.06.2019 у праві № 826/7704/16.

Суд вказує, що позивач не ухилявся від надання первинних документів, оскільки направляв письмову відповідь на запит з копіями первинних документів, направляв заперечення на Акт з копіями первинних документів.

Суд погоджується з доводами відповідача, що суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), однак доказів того, що відповідні документ в електронній формі позивач відмовився надати матеріали справи не містять, натомість документи у паперовій формі були надані податковому органу разом із запереченням на акт перевірки, що давало можливість останньому їх дослідити та проаналізувати.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність складу правопорушення, передбаченого положеннями статті 20 Закону №265/95-ВР, позивачем надавалися документи, що підтверджують походження товару, його транспортування від постачальників, переміщення його на магазин та його оприбуткування та не було порушено ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення №217/32-00-07-08-20 від 22.03.2023, про застосування штрафних (фінансових) санкцій, є таким, що не відповідає чинному законодавству та підлягає скасуванню.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, відповідач правомірності оскаржуваного рішення не довів, а тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини восьмої статті 139 КАС України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під час звернення до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2985,60 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.06.2023 № 8437595.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, чиє протиправне рішення призвело до виникнення спірних правовідносин.

Докази понесення позивачем інших витрат, пов`язаних із розглядом справи у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №217/32-00-07-08-20 від 22.03.2023 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 198 886,86 грн.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Траш» (місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул. Бутлерова, будинок 1; ідентифікаційний код 40688123) судовий збір у розмірі 2985,60 грн (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят п`ять грн 60 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (місцезнаходження: 49031, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 57; ідентифікаційний код ВП 43968079).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.