Справа № 260/3604/24
Суддя: Гаврилко С.Є.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/3604/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилка С.Є.,

з участю секретаря судового засідання Онисько Н.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явився;

представник позивач ОСОБА_2 не з`явився;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 представник не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні Закарпатського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

27 травня 2024 року до Закарпатського окружного адміністративного суду звернувся з позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), яким просить суд: "1. Прийняти позовну заяву до розгляду, порушити судове провадження; 2. В порядку витребування доказів витребувати від відповідача оригінали наступних документів: Заву про видачу тимчасового посвідчення офіцеру запасу № НОМЕР_3 від 21.02.2024 р.; Довідку № 801 та протокол № 32/277 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.02.2024 р.; Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 47 від 21.02.2024 р.; Особову справу офіцера запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 . В порядку витребування доказів витребувати від ІНФОРМАЦІЯ_5 оригінали наступних документів: Заву про видачу тимчасового посвідчення офіцера запасу 72 від 21.12.2021 р; Особову справу офіцера запасу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; Документи, що стали підставою для заняття обліку ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 у зв`язку зі зміною місця проживання; 3. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_6 з безпідставного оформлення та видачі тимчасового посвідчення офіцеру запасу № НОМЕР_3 від 21.02.2024 р.; 4. Визнати протиправними дії співробітників ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо проведення медичного огляду військовозобов`язаного офіцера запасу ОСОБА_1 , вчинені 20.02.2022; 5. Визнати протиправними та скасувати Довідку № 801 та протокол № 32/277 ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.02.2024 р.; 6. Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 47 від 21.02.2024 р.".

03 червня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 липня 2024 року було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Одночасно, вказаною ухвалою було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року було застосовано до відповідача заходи процесуального примусу у вигляді штрафу.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року у задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування ухвали про застосування заходів процесуального примусу від 30 жовтня 2024 року було відмовлено.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року було витребувано докази.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року було скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2024 року про застосування до ІНФОРМАЦІЯ_2 заходу процесуального примусу шляхом накладення штрафу.

В обґрунтування позову указано, що 20 лютого 2024 року позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення військо-облікових даних. Під час уточнення таких даних встановлено, що позивач як офіцер запасу перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 , при цьому перебуває в розшуку, як такий, що знятий з військового обліку у зв`язку з зміною місця поживання. Позивач вказує, що він перебував на військовому обліку за місцем навчання у Льотній академії Національного Авіаційного Університету в місті Кропивницькому, а тому не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_8 про зміну місця проживання, оскільки має намір продовжити навчання в льотній академії. При цьому, згідно тимчасового посвідчення офіцера запасу № 12 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 не знімався, обставини щодо зняття його з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_8 та оголошення останнього у розшук невідомі. Позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_9 , 21 лютого 2024 року було протиправно видано інше, нове тимчасове посвідчення офіцеру запасу № НОМЕР_3 з зазначенням військово-облікової спеціальності ВОС 340001 - соціальна психологія, ОСОБА_1 є офіцером запасу з військовою спеціальністю 061400, якому присвоєно звання молодшого офіцерського складу - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації. Наголошено, що на момент призову на військову службу за мобілізацією та видачі військово-облікової документації, позивач мав статус офіцера запасу - пілота має військово-облікову спеціальність, а тому не міг бути призваний за загальною мобілізацією в силу приписів Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу". Крім цього, вказано і про грубе порушення процедури проходження військово-лікарської комісії позивачем, оскільки на позивача, як офіцера запасу з військово-обліковою спеціальністю - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації поширюється Положення про лікарсько-льотну експертизу в державній авіації України, затвердженого Наказом міністерства оборони України № 602 від 20 листопада 2017 року, а тому позивач не може проходити обстеження військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 . Тому, на думку позивача, рішення про його призов на військову службу за мобілізацією прийнято протиправно.

У встановлений судом строк відповідачем відзив на позовну заяву не надано. Також такий відзив відсутній і на час ухвалення рішення суду.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча судом вживалися заходи щодо їх виклику, що передбачені Главою 7 Розділу І КАС України.

16 грудня 2024 року на адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання позивача в особі його представника про розгляд даної справи без їх участі (а.с.а.с. 223, 224).

Судом вживалися заходи направлення відповідачу повістки про виклик в судове засідання призначене на 16 грудня 2024 року, яку було надіслано з використанням системи ЄСІТС та доставлено в його електронний кабінет 12 грудня 2024 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, у зв`язку з чим відповідач вважається належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (а.с. 222).

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пунктів 1, 2 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Суд, враховуючи належність повідомлення учасників справи наявність достатньої кількості доказів у справі, а також строки розгляду вказаної справи, наявність правової позиції учасників справи щодо спірних правовідносин судом вирішено проводити розгляд справи у відсутності учасників справи, які не з`явилися в судове засідання. Відповідна ухвала зафіксована у протоколі судового засідання.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами докази, (заслухавши сторони та їх представників) всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно тимчасового посвідчення офіцера запасу № 12 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 є офіцером запасу з військовою спеціальністю НОМЕР_4 та перебуває на облавку в ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.а.с. 8, 9).

20 лютого 2024 року позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення військо-облікових даних та проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом якого складено Довідку військово-лікарської комісії № 801, згідно якої останнього визнано придатним до військової служби (а.с. 198).

Винесенню указаної довідки передувало складення карти обстеження та медичного огляду від 20 лютого 2024 року, у якій вказано про придатність позивача до військової служби (а.с.а.с. 199, 200).

21 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_11 позивачу було видано тимчасове посвідчення офіцеру запасу № НОМЕР_3 від 21 лютого 2024 року з військово-обліковою спеціальністю 34001 - соціальна психологія та взято на облік (а.с. 10).

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 лютого 2024 року № 47 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаних та резервістів у складі команд відповідно додатку та призначено військово-облікову спеціальність 34001 (а.с.а.с. 205-207).

Вирішуючи спір, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із статтею 106 частиною 1 пунктом 20 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до статті 106 частини 1 пункту 20 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Як момент виникнення спірних у цій справі відносин, так і станом на час розгляду судом цієї адміністративної справи, воєнний стан в Україні триває.

Згідно із статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року №389-VIII (в редакції станом на час виникнення спірних відносин), воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" вирішено оголосити та провести загальну мобілізацію (далі по тексту Указ № 69/2022).

Відповідно до пункту 4 Указу № 69/2022, призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі по тексту Закон України № 2232-XII).

Відповідно до статті 1 частини 1 Закону України № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно із статтею 1 частиною 2 Закону України № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 1 частиною 3 Закону України № 2232-XII передбачено, що військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 1 частиною 5 Закону України № 2232-XII передбачено, що від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 1 частини 9 Закону України № 2232-XIII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно із статтею 1 частиною 10 Закону України № 2232-XIII громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: - прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; - проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України; - проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; - виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Статтею 2 частиною 2 Закону України № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Відповідно до статті 2 частини 13 Закону України № 2232-XII громадяни України, які приписуються до призовних дільниць, направляються для підготовки до військової служби, особи, які призиваються або приймаються на військову службу, приймаються на службу у військовому резерві, та військовозобов`язані, призначені для комплектування посад за відповідними військово-обліковими спеціальностями та іншими спеціальностями в Службі безпеки України під час проведення мобілізації, проходять обов`язковий медичний огляд. Порядок проходження медичного огляду затверджується відповідно Міністерством оборони України, центральними органами виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, Службою безпеки України, Службою зовнішньої розвідки України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я. Перелік військово-облікових спеціальностей затверджується Міністерством оборони України, а інших спеціальностей в Службі безпеки України - Головою Служби безпеки України.

Як передбачено статтею 37 частиною 1 Закону України № 2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: 1) на військовий облік призовників (крім Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України): приписані до призовних дільниць; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають приписці до призовних дільниць; звільнені зі служби у військовому резерві, які не виконали обов`язків служби у військовому резерві протягом строків першого та другого контрактів, не проходили строкову військову службу та не досягли 27-річного віку; 2) на військовий облік військовозобов`язаних: звільнені з військової служби в запас; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу"; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; звільнені зі служби поліцейські, особи начальницького та рядового складу Міністерства внутрішніх справ України, Державного бюро розслідувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту (крім осіб, прийнятих на службу цивільного захисту у порядку, визначеному Кодексом цивільного захисту України, до проходження строкової військової служби), Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітники Служби судової охорони, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України; які набули громадянства України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Служби зовнішньої розвідки України; які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу; які досягли 27-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені зі служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування у запасі; 3) на військовий облік резервістів: які зараховані в особливий період на службу у військовому оперативному резерві; які уклали контракт про проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України та інших військових формувань; які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, (далі тексту - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1487 військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З метою ведення військового обліку в державі створюється система військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - система військового обліку) (пункт 5 Порядку №1487).

Так, згідно з вимогами Закону України №2232-XII на військову службу можуть бути призвані громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (статті 20, 22 цього Закону), однак призов здійснюється за різних підстав для різних категорій осіб по військовому обов`язку.

З обставин цієї справи, встановлених судом на підставі наявних у справі матеріалів, вбачається, що 20 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно позивача, вчинялися дії щодо призову його на військову службу по мобілізації.

При цьому суд наголошує, що в умовах введеного в Україні воєнного стану та, як наслідок, оголошеної загальної мобілізації, заходи, пов`язані із такою мобілізацією повинні здійснюватися в межах чинного законодавства.

Як указано вище, відповідно до статті 1 частини 9 Закону України № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.

Судом встановлено, що згідно тимчасового посвідчення офіцера запасу № 12 від 16 грудня 2021 року ОСОБА_1 є офіцером запасу з військовою спеціальністю 061400, якому присвоєно звання молодшого лейтенанту та перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_10 (а.с.а.с. 8, 9). Звання молодшого лейтенанту позивачеві присвоєно відповідно до наказу від 29 жовтня 2021 року.

Відповідно до пункту 51 Положення про проходження громадянами військової служби у Збройних силах України затвердженого указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 військове звання лейтенанта запасу присвоюється, зокрема, військовозобов`язаним, які пройшли військову службу і мають вищу освіту не нижче ступеня бакалавра за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності; військовозобов`язаним, які не проходили військову службу, і жінкам, якщо вони мають вищу освіту ступеня магістра або прирівняний до нього освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста (повна вища освіта) за спеціальністю, спорідненою з відповідною військово-обліковою спеціальністю, за результатами атестування осіб до офіцерського складу, які перебувають у запасі, з урахуванням потреби в офіцерах такої спеціальності, за переліком військово-облікових спеціальностей, який визначається Міністерством оборони України; громадянам, які мають освітній ступінь вищої освіти не нижче бакалавра, пройшли повний курс військової підготовки за програмою підготовки офіцерів запасу, склали встановлені іспити та атестовані до офіцерського складу.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року № 610 (далі по тексту Порядок № 610) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які: взяті на військовий облік військовозобов`язаних та яким присвоєно первинні військові звання офіцерського складу запасу (до надходження їх особових справ); втратили військові квитки (до їх отримання); не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності; визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду); прибули з місць позбавлення волі.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 610, заміні підлягають тимчасові посвідчення: втрачені чи зіпсовані військовозобов`язаними; у яких не залишилось місця для внесення інформації. Виправлення у тимчасовому посвідченні не допускаються.

Відповідно до пункту 1 Переліку військово-облікових з спеціальностей офіцерського складу затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 444 від 01 серпня 2023 року (далі по тексту Перелік № 444) військово-облікова спеціальність - це категорія військового обліку, яка визначає військовослужбовцям та військовозобов`язаним військову спеціальність та належність до виду (роду) військ (сил) (далі - ВОС). ВОС має цифрове позначення (номер, код) та найменування, що дозволяє вести автоматизований військовий облік.

Пунктом 3 Переліку № 444, встановлено, що перелік ВОС включає військові спеціальності, опанування якими дозволяє громадянам України виконувати військовий обов`язок.

Перелік ВОС осіб офіцерського складу застосовується для: визначення ВОС за посадами осіб офіцерського складу під час розроблення штатів; обчислення штатної чисельності (потреби) осіб офіцерського складу за ВОС відповідно до організаційно-штатної структури ЗС України в мирний час та в особливий період; визначення чисельності осіб офіцерського складу, отримання статистичної інформації про осіб офіцерського складу, які проходять військову службу, службу у військовому резерві або виконують військовий обов`язок у запасі; планування та здійснення підготовки (перепідготовки) та накопичення ресурсів осіб офіцерського складу, організації освітнього процесу з метою вдосконалення знань, навичок та отримання практичного досвіду у військових частинах, ВВНЗ та ВНП ЗВО, військових частинах підготовки резервів осіб офіцерського складу; зазначення в облікових документах даних про отриману особами офіцерського складу підготовку, перепідготовку та вдосконалення їх знань, а також набутий досвід роботи з військової спеціальності під час проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу або в галузях національної економіки за спеціальностями, спорідненими з військовими; здійснення персонального обліку осіб офіцерського складу; визначення відповідності ВОС, за якою особи офіцерського складу запасу перебувають на військовому обліку, посадам, на які здійснюється їх прийняття на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу; визначення відповідності ВОС осіб офіцерського складу під час їх призначення на посади і переміщення по службі.

Так, 16 грудня 2021 року, позивачу було присвоєно військово-облікову спеціальність за цифровим позначенням 061400, що у відповідності до Переліку № 444, значиться як - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації, застосовується на посадах льотного складу в органах військового управління, військових частинах (підрозділах), установах, ВВНЗ та ВНП ЗВО.

Разом з тим, 21 лютого 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_11 позивачу було видано тимчасове посвідчення офіцеру запасу № 2378 від 21 лютого 2024 року з військово-обліковою спеціальністю 34001 (а.с. 10).

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21 лютого 2024 року № 47 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період військовозобов`язаних та резервістів у складі команд відповідно додатку та призначено військово-облікову спеціальність 34001 (а.с.а.с. 205-207).

У відповідності до Переліку № 444, військово-облікова спеціальність за цифровим позначенням 34001, значиться як - соціальна психологія, застосовується на посадах підрозділів психологічної підтримки персоналу (психологічного забезпечення).

Таким чином, судом встановлено, що станом на час видачі відповідачем 21 лютого 2024 року тимчасового посвідчення та присвоєння військово-облікової спеціальності 34001 - соціальна психологія, у позивача було наявне чинне тимчасове посвідчення офіцера запасу № 12 від 16 грудня 2021 року зі встановленою військово-обліковою спеціальністю 064001 - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації.

У зв`язку із вищенаведеним, ІНФОРМАЦІЯ_9 було протиправно, без встановлених законодавчо підстав з порушенням вимог Порядку № 610 та Переліку № 444 видано нове тимчасове посвідчення офіцеру запасу № 2378 з зазначенням військово-облікової спеціальності ВОС 340001.

Крім цього, відповідачем не спростовані доводи позову і щодо порушення процедури проходження позивачем військово-лікарської комісії, за результатом якої було прийнято рішення про визнання його придатним до військової служби, яке в подальшому слугувало прийняттю рішення про направлення позивача для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Так, згідно із пунктом 1.1 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України № 402 від 14 серпня 2008 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800 (далі по тексту Положення № 402) військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами І-ІІ груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово- Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів (пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення № 402.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Питання медичного огляду військовозобов`язаних у мирний час та під час мобілізації, на особливий період регламентує глава 3 розділу II Положення № 402.

Зокрема, згідно пункту 3.1. глави 3 розділу II Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

Відповідно до пункту 3.5. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 до початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю. Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (далі - форма № 025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ. Зазначені документи, а також особові справи офіцерського, сержантського, старшинського і рядового складу запасу ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

Відповідно до пункту 3.6. глави 3 розділу ІІ Положення № 402 картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у ТЦК та СП до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно.

Як судом зазначалося, що 20 лютого 2024 року відносно позивача, у відповідності до Положення № 402 було проведено медичний огляд ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за результатом якого складено Довідку військово-лікарської комісії № 801, згідно якої останнього визнано придатним до військової служби (а.с. 198).

Прийняттю указаної довідки передувало складення карти обстеження та медичного огляду від 20 лютого 2024 року, у якій вказано про придатність позивача до військової служби (а.с.а.с. 199, 200).

Як судом було встановлено в межах розгляду даної справи, що у відповідності до тимчасового посвідчення офіцера запасу № 12 від 16 грудня 2021 року, ОСОБА_1 є офіцером запасу з військовою спеціальністю 061400 - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації, застосовується на посадах льотного складу в органах військового управління, військових частинах (підрозділах), установах, ВВНЗ та ВНП ЗВО (а.с.а.с. 8, 9).

Згідно із пунктом 1 Положення про лікарсько-льотну експертизу в державній авіації України, затвердженого Наказом міністерства оборони України № 602 від 20.11.207 року це Положення визначає єдині вимоги до організації і проведення лікарсько-льотної експертизи (далі - ЛЛЕ) та є обов`язковим для керівництва і виконання всіма суб`єктами авіаційної діяльності державної авіації України (далі - САД ДАУ), військовими комісаріатами у частині, що їх стосується.

ЛЛЕ підлягають: особи льотного складу; персонал з керування безпілотними авіаційними комплексами 1 класу міні та вище; персонал з управління повітряним рухом; парашутисти; кандидати на навчання та курсанти, слухачі вищих навчальних закладів, що здійснюють підготовку льотного складу, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами та управління повітряним рухом (далі - ВНЗ); військовозобов`язані, які перебувають на обліку у військових комісаріатах на посадах льотного складу, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами та управління повітряним рухом; кандидати на посади льотного складу, персоналу з керування безпілотними авіаційними комплексами та управління повітряним рухом, парашутистів.

Відповідно до пункту 17 вказаного Положення, медичному огляду ЛЛК підлягають, кандидати на навчання, курсанти і слухачі ВНЗ; ЛС (льотчики, льотчики-штурмани, льотчики-оператори, штурмани, бортові інженери, бортові техніки, бортові механіки, бортові радисти, бортові стрільці, бортові провідники, бортові оператори (спостерігачі, перекладачі тощо), фахівці штатних пошуково-рятувальних і парашутно-десантних служб (груп) та штатних рятувальних парашутно-десантних (пошуково-рятувальних) груп (далі - авіаційні рятувальники)); персонал з керування БпАК (зовнішні пілоти (оператори) БпАК); персонал з УПР (персонал групи керівництва польотами та обслуговування пунктів управління авіації, персонал штатних груп бойового управління); парашутисти (штатні парашутисти-випробувачі, парашутисти, які виконують експериментальні стрибки, парашутисти-спортсмени та інші особи САД, які виконують стрибки з парашутом.

Таким чином, оскільки позивач є офіцером запасу з військовою спеціальністю - бойове застосування авіаційних військових частин і підрозділів військово-транспортної авіації, застосовується на посадах льотного складу в органах військового управління, військових частинах (підрозділах), установах, ВВНЗ та ВНП ЗВО, то медичний огляд останнього, на визначення ступеня придатності до служби, повинен здійснюватися лікарсько-льотною комісією, у відповідності до Положення про лікарсько-льотну експертизу в державній авіації України, затвердженого Наказом міністерства оборони України № 602 від 20.11.2017 року.

У ході судового розгляду справи відповідачем не було надано суду доказів в обґрунтування об`єктивності та правомірності проведення обстеження та медичного огляду позивача 20 лютого 2024 року.

Крім того, відповідно до пункту 3.5 Положення № 402, для проходження ВЛК офіцерами запасу, яким є позивач, окрім інших документів - на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу ТЦК та СП обов`язково також до початку огляду надає особові справи подає у ВЛК для вивчення.

Як встановлено судом на час проходження позивачем ВЛК в комісії не було в розпорядженні особової справи позивача як офіцера запасу, оскільки така особова справа позивача лише 27 лютого 2024 року була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_12 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 98).

Відповідно до пункту 2.1 Положення № 402, ля проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Суд зазначає, що законодавством регламентовано чітку процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовослужбовця військово-лікарською комісією, натомість відповідачем при проведенні обстеження та медичного огляду позивача було порушено вимоги чинного законодавства, а відтак Довідка військово-лікарської комісії № 801 від 20 лютого 2024 року підлягає скасуванню.

Разом з тим, позивач, у позовній заяві просить визнати протиправним та скасувати протокол № 32/277 військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20 лютого 2024 року, проте з матеріалів справи вбачається, що позивач фактично просить скасувати карту обстеження та медичного огляду позивача від 20 лютого 2024 року, що не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, а відтак у задоволенні позовних вимог у цій частині необхідно відмовити.

В частині позовних вимог позивача щодо визнання протиправними дій військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо проведення 20 лютого 2022 року медичного огляду ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне відмовити оскільки, у відповідності до визначення, наведеного у Науково практичному коментарі до КАС України, дія - активна поведінка органу чи посадової особи, та об`єктом оскарження може бути як одноразова, так і триваюча дія, яка порушує права чи інтереси позивача. Наслідком розв`язання публічно правового спору у справах про оскарження рішення є визнання його протиправним та скасування (визнання нечинним) повністю або частково або відмова у задоволенні такої вимоги, при цьому, вимога про визнання протиправними дій по складанню такого рішення не буде мати своїм правовим наслідком задоволення позову в частині визнання протиправним рішення, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення, а не діями посадових осіб військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 при прийнятті такого рішення.

Згідно із статтею 2 частинами 1 та 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи оскаржувані дії (рішення) суб`єктів владних повноважень, які зумовили звернення позивача до суду з цим позовом, на відповідність їх критеріям, наведеним у статті 2 частині 2 КАС України, суд приходить до висновку, що при їх вчиненні (прийнятті) відповідачі: діяли не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; необґрунтовано; не добросовісно; не розсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія (рішення).

Згідно із статтею 9 частиною 1 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 9 частини 2 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки, відповідачем у ході судового розгляду справи не спростовані доводи позову про протиправність оскаржуваних дій та рішень й не доведено суду правомірність призову на військову службу за мобілізацією позивача, а тому під час прийняття наказу від 21 лютого 2024 року № 47 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації" в частині, що стосуються ОСОБА_1 , відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку із чим, такий підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 77 частини 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позову частково.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), про визнання протиправними дій та рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо оформлення та видачі ОСОБА_1 тимчасового посвідчення № НОМЕР_3 від 21 лютого 2024 року.

Визнати протиправною та скасувати Довідку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 801 від 20 лютого 2024 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 47 від 21 лютого 2024 року.

У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 243 частини 3 КАС України 16 грудня 2024 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення у повному обсязі було складено 20 грудня 2024 року.

СуддяС.Є. Гаврилко