Справа № 520/7969/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2024 р. Справа № 520/7969/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Мельнікової Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24

за позовом ОСОБА_1

до військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В с т а н о в и в:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи) частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Копія судового рішення від 24.07.2024 доставлена до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 24.07.2024, о 20:01 годині, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, тобто днем отримання є 25.07.2024.

23.08.2024 відповідачем на зазначене судове рішення подано апеляційну скаргу в межах строку, передбаченого ст. 295 КАС України, яка ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 повернута скаржнику, у зв`язку з несплатою судового збору.

Копію судового рішення доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 18.09.2024, о 21:20 годині, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України, тобто днем отримання є 19.09.2024.

26.11.2024 через підсистему «Електронний суд» відповідачем повторно подано апеляційну скаргу, також не додано документ про сплату судового збору. Одночасно з вимогах апеляційної скарги скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 у задоволені заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24 відмовлено, наведені підстави для поновлення строку визнані неповажними та апеляційна скарга військової частини НОМЕР_1 залишена без руху, скаржнику наданий десятиденний строк (з дати отримання копії ухвали суду) для зазначення інших поважних підстав для поновлення строку.

11.12.2024 відповідачем подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В обґрунтування заяви скаржник посилається що згідно бойових розпоряджень командира НОМЕР_2 обр ТрО № 1021/Т від 20.05.2024 та № 1/12/1832/дск від 03.07.2024 (документи з грифом секретності Таємно та ДСК) з 24.05.2024 здійснює виконання бойових завдань безпосередньо на лінії зіткнення з противником, пункт дислокації військової частини знаходиться в районах введення бойових дій за відсутності електроенергії та інтернет-зв`язку, у зв`язку із чим тривалий час відсутній доступ до системи Електронний Суд та Єдиного державного реєстру судових рішень. Зазначає що оскаржуване судове рішення на адресу відповідача не надходило. З рішенням суду ознайомлено лише 28.11.2024 в системі Електронний Суд у зв`язку із короткочасною можливістю доступу до мережі інтернет та наявності електропостачання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява скаржника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Судом встановлено, що первісна апеляційна скарга, подана відповідачем в межах строку, передбаченого ст. 295 КАС України, яка була повернута скаржнику ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024, отримана до електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» 19.09.2024, а повторно подана апеляційна скарга 26.11.2024, тобто більше ніж через 2 місяці.

Повернення апеляційної скарги не позбавляло скаржника права, відповідно до вимог статті 169 КАС України, на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом, чим скористувався скаржник, звернувшись вдруге з апеляційною скаргою в найкоротший термін після повернення апеляційної скарги.

Сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період часу, який сплинув з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду, яким чином діяла ця особа протягом зазначеного часу. Суди мають враховувати, чи вчинялись особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усіх можливих та залежних від неї дій у розумні строки, без невиправданих зволікань з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду від 19.06.2020 (справа № 280/4682/19), від 18.06.2020 (справа № 400/524/19), від 17.06.2020 (справа № 280/4951/19) тощо.

Та обставина, що податковий орган звернувся з первинною апеляційною скаргою у передбачений статтею 295 КАС України строк (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору), також не є підставою вважати пропуск зазначеного строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.

Колегія суддів критично оцінює, що право повторного звернення до суду з апеляційною скаргою скаржник реалізував без суттєвих затримок, в межах розумного строку, оскільки з моменту отримання ухвали суду про повернення апеляційної скарги скаржнику до повторного його звернення зі скаргою пройшов значний проміжок часу - майже 2 місяці. Зазначена обставина не посвідчує сумлінне ставлення скаржника до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та про вчинення ним усіх можливих та залежних від нього дій для вчасного подання апеляційної скарги.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів.

Колегія суддів вважаю, що п`ятимісячний термін (з серпня по грудень) є достатнім для здійснення розподілу коштів в межах бюджетних асигнувань з метою забезпечення сплати судового збору.

Відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Суб`єкт владних повноважень, який діє від імені держави, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

Відсутність бюджетного фінансування не надає суб`єкту владних повноважень право в будь-який час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Вказана правова позиція вказана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2101-ІХ, введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово був продовжений указами Президента України та який діє і на даний час.

Колегія суддів зауважує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 09.02.2023 у справі № 240/3354/21.

Щодо посилань апелянта на те, що військова частина здійснює виконання бойових завдань безпосередньо на лінії зіткнення з противником, пункт дислокації військової частини знаходиться в районах введення бойових дій за відсутності електроенергії та інтернет-зв`язку, у зв`язку із чим тривалий час відсутній доступ до системи Електронний Суд та Єдиного державного реєстру судових рішень.

Колегія суддів не заперечує, що вказані обставини могли утруднити дотримання строку на апеляційне оскарження, однак вказані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами, що всі працівники (весь особовий склад) Військової частини у період з червня по серпень 2024 року були задіяні до виконання бойових завдань і не могли з об`єктивних причин вчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Наведений висновок узгоджуються з висновком Верховного Суду, зробленими в постановах від 14.09.2023в справі № 520/25136/21, від 25.11.2023 року в справі № 380/14222/22, та в ухвалі Верховного Суду від 26.06.2024 в справі № 480/1120/22.

Необхідно зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.

Колегія суддів також звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 761/28821/20, де наголошувалось на тому, що за усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Верховний Суд у вищевказаній постанові відзначав, що саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу такого органу, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Колегія суддів зазначає, що скаржником до заявленого клопотання не долучено жодних доказів з метою підтвердження вказаних обставин, зокрема, щодо того, що всі працівники (весь особовий склад) військової частини у період з липня по листопад 2024 року були задіяні до виконання бойових завдань.

20.09.2022 ЄСПЛ ухвалив рішення у справі «Завалій та інші проти України» (заяви № 23342/14, 42968/15, 1686/17, 64516/17; далі - Рішення), у якому зазначив, що вже встановлював порушення принципу юридичної визначеності за подібних обставин у рішеннях у справах «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03, від 3 квітня 2008 року) та «Устименко проти України» (заява № 32053/13, від 29 жовтня 2015 року). І, беручи до уваги обставини заяв, Суд не вбачає підстав для іншого висновку в цій справі. Суди, порушуючи принцип юридичної визначеності, приймали до розгляду за відсутності достатніх підстав і задовольняли скарги, подані поза межами встановленого законодавством десятиденного строку для апеляційного оскарження.

Вказаний висновок узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 22.06.2023 у справі № 643/5369/16.

За наведених обставин, колегія суддів відхиляє аргументи, наведені заявником в обґрунтування заяви про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24, та відмовляє у її задоволенні.

Копію ухвали суду від 03.12.2024 доставлено до електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 03.12.2024, о 16:36 годині.

Строк виконання судового рішення сплинув 13.12.2024.

Скаржником не надано інших доказів виконання ухвали суду в процесуальний строк, встановлений судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 298, 299 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволені заяви військової частини НОМЕР_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24, визнавши наведені підстави для поновлення строку неповажними.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2024 у справі № 520/7969/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді О.В. Присяжнюк А.О. Бегунц