Справа № 640/32707/21
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2024 року № 640/32707/21

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., за участю секретаря судового засідання Каменської К.С., за участю представника позивачів, представника відповідача та представника третьої особи - Міністерства розвитку громад та територій України, розглянувши в м. Києві в підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження заяву судді Лиска І.Г. про самовідвід по матеріалам адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України, Всеукраїнська громадська організація «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури», Всеукраїнська громадська організація «Гільдія проектувальників у будівництві», Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі», про визнання протиправним та нечинним рішення в частині,

в с т а н о в и в:

В провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №640/32707/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України, Всеукраїнська громадська організація «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури», Всеукраїнська громадська організація «Гільдія проектувальників у будівництві», Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі», про визнання протиправним та нечинним рішення в частині.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.07.2023 дану справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче засідання.

26.09.2024 до суду надійшла заява представника позивача Григор`єва І.І. Євдовченко Н.Д. про відвід судді Лиска І.Г. у справі № 640/32707/21.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 30.09.2024 заяву представника позивача ОСОБА_1 Євдовченко Н.Д. про відвід судді Лиска І.Г. у розгляді адміністративної справи №640/32707/21, повернуто без розгляду.

В підготовчому засіданні 17.12.2024 головуючий суддя Лиска І.Г. заявив заяву про самовідвід. В обґрунтування вказаної заяви суддя зазначив про те, що заява представника позивача ОСОБА_1 Євдовченко Н.Д. про відвід судді Лиска І.Г. яка подана 26.09.2024 по даній справі мотивована тим, що суддя Лиска І.Г. затягує розгляд справи, та явним небажанням вирішувати спір, який повинен був бути вирішений по суті ще у 2021 році. Позивач розцінює дії судді щодо призначення судових засідань та їх відкладення як тиск на них з метою їх відмови від позову. Вважають, що у разі незадоволення даної заяви суддя застосує поверховий підхід без вивчення реальних обставин та доказів, що матиме наслідком винесення необґрунтованого рішення.

Незважаючи на ту обставину, що наведені міркування є нічим іншим як припущення, з метою забезпечення об`єктивного та неупередженого розгляду адміністративної справи №640/32707/21, усунення будь-яких сумнівів сторін у неупередженості судді Лиска І.Г. при розгляді вищезазначеної справи, з метою уникнення будь-яких спроб посягань учасників судового процесу у справі на гарантії дотримання судом принципів законності, неупередженості у розгляді адміністративної справи, вказані обставини в подальшому можуть призвести до ускладнення розгляду справи та вирішення спору по суті, так як повне, всебічне та ґрунтовне з`ясування обставин справи, можливе лише за умови взаємної довіри та поваги при комунікації між судом та учасниками справи, суддя Лиска І.Г. вважає, що існують визначені ст.36 КАС України, підстави, які виключають можливість його участі в розгляді адміністративної справи №640/32707/21.

В підготовчому засіданні представник позивачів щодо задоволення заяви про самовідвід зазначив, що це право суду, представники Кабінета Міністрів України та Міністерства розвитку громад та територій України залишили питання щодо задоволення заяви про самовідвід на розсуд суду.

Розглянувши заяву про самовідвід, суд зазначає наступне.

Згідно пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини першої статті 39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Частиною першою статті 40 КАС України передбачено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також «ЄСПЛ») є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах «Piersac vs Belgium», «Grieves vs UK»). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі «Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium», суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі «П`єрсак проти Бельгії» («Piersac vs Belgium») ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві, повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland»), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» («Ferrantelli and Santangelo v. Italy»), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, «правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться» (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» («De Cubber v. Belgium»), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland») та рішення у справі «Кастілло Альгар проти Іспанії» («Castillo Algar v. Spain»), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі саме висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02).

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 8 Кодексу адміністративного судочинства України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Приписами пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, з метою забезпечення повного, об`єктивного, неупередженого розгляду і вирішення справи № 640/32707/21 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України, Всеукраїнська громадська організація «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури», Всеукраїнська громадська організація «Гільдія проектувальників у будівництві», Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі», про визнання протиправним та нечинним рішення в частині, та з метою недопущення у будь-кого сумнівів щодо об`єктивності та неупередженості судді Лиска І.Г. під час розгляду справи №640/32707/21, суд дійшов висновку, що заява судді про самовідвід є вмотивованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 цього Кодексу. Керуючись ст.ст. 39, 40, 41, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

1. Заяву про самовідвід судді Лиска І.Г., - задовольнити.

2. Матеріали адміністративної справи №640/32707/21 за позовом за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Міністерство розвитку громад та територій України, Всеукраїнська громадська організація «Гільдія інженерів технічного нагляду за будівництвом об`єктів архітектури», Всеукраїнська громадська організація «Гільдія проектувальників у будівництві», Всеукраїнська громадська організація «Асоціація експертів будівельної галузі», про визнання протиправним та нечинним рішення в частині, - передати для визначення іншого складу суду Київського окружного адміністративного суду згідно з вимогами статей 31 та 18 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Лиска І.Г.