Справа № 420/25260/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/25260/23

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А :

19 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахування уточнень від 02.10.2023 року, просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії щодо призначення ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій, станом на день її призначення, зазначеної в Рішенні №47 від 16.08.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, відповідно до чинного законодавства (п.7-1 XV Прикінцевих положень Закону 1058-ІV) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 01.08.1996 року по 30.12.2011 року на посаді вихователя в дитячому садку «Золотий ключик» Ізмаїльського районного вузла електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, відповідно до чинного законодавства (п.7-1 XV Прикінцевих положень Закону 1058-ІV) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що має право на отримання грошової допомоги, оскільки на день досягнення пенсійного віку вона набула 30 років необхідного страхового стажу та на той час працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подали відзиви на позовну заяву, у яких заперечують проти її задоволення. Відповідачі зазначили, що позивач не набула право на отримання грошової допомоги, оскільки її пільговий стаж становить менше необхідних 30-ти років. До пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано період роботи з 01.08.1996 року по 30.12.2011 року на посаді вихователя в дитячому садку «Золотий ключик» Ізмаїльського районного вузла електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком», оскільки в поданих документах не зазначено належність цього закладу до закладів і установ освіти державної або комунальної форми власності, та до закладів і установ відповідно до постанови КМУ №909 від 04.11.1993 згідно з переліком закладів та посад, що дають право на пенсію за вислугу років.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року задоволено позов ОСОБА_1 .

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Оскаржуючи рішення суду, апелянт наголосив, що періоди роботи позивача з 01.08.1996 року по 30.12.2011 року на посаді вихователя в дитячому садку «Золотий ключик» Ізмаїльського районного вузла електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком» не зараховуються до спеціального стажу, оскільки вказаний заклад не належать до державної чи комунальної форми власності. Таким чином у позивача відсутній необхідній спеціальний стаж для отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування..

ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своїм правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно до п.1, 3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

11.08.2023 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою від 11.08.2023 року про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій (а.с. 12).

Заява ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 47 від 16.08.2023 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до п. 7-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 14).

В рішенні № 47 від 16.08.2023 року зазначено, що «Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. № 1191 (далі Порядок).

Згідно з цим Порядком, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової

допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" що передбачені, зокрема Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. N 909 ( 909-93-п ) "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі Перелік).

Період з 01.08.1996 по 30.12.2011 не зараховано до пільгового стажу на підставі записів трудової книжки та довідки № 11-п від 10.02.2023, так як не зазначено належності закладів де працювала заявниця до закладів і установ освіти державної або комунальної форми власності, та віднесення займаних посад до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", неможливо встановити пільговий стаж для призначення одноразової грошової допомоги.

Документально підтверджений стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», склав 21 рік 0 місяців 1 день, що є недостатнім для призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 прикінцевих положень Закону….» (а.с. 14).

Стверджуючи про наявність підстав для нарахування грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитячий садок «Золотий ключик» Ізмаїльського районного вузла електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком» до 11.03.2011 року перебував у підпорядкуванні у ВАТ «Укртелеком», а вказане товариство перебувало у державній власності. Таким чином, позивач у спірний період працювала у закладі освіти державної форми власності.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно пункту 7-1 Розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок №1191).

Згідно пункту 1 вказаного Порядку №1191, цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та механізм її виплати.

Пунктом 2 Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років";

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Колегія суддів зазначає, що з аналізу положень Закону №1058-IV та Порядку №1191 вбачається, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 09 грудня 2021 року у справі № 264/6871/16-а, від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

У відповідності до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а, суть спірної грошової допомоги полягає в додатковій гарантії для працівників, які працювали в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Наявність такої гарантії спонукає осіб працювати саме в установах державної або комунальної форми власності і набувати необхідний стаж у зазначених установах.

З дослідженої судом трудової книжки ОСОБА_1 , НОМЕР_1 від 6 вересня 1988 року встановлено, що позивачка в період:

- з 01.09.1986 по 08.06.1989 року працювала вчителем російської мови та літератури та з 01.04.1988 року вихователем пришкільного інтернату Каланчакської середньої школи;

- з 10.06.1989 по 31.07.1996 року працювала вихователем дитячого садка № 25 гороно та звільнена по переводу п.5 ст. 36 КЗпП України в Е«Ізмаїлрайтелеком» д/сад № 25 на підставі рішення Міськвиконкому № 648 від 30.07.1996 року «Про передачу д/садка № 25 «Золотий ключик» РУЕС ««Ізмаїлрайтелеком»;

- з 01.08.1996 по 18.03.2001 працювала в порядку переводу вихователем дитячого садка «Золотий ключик», з 19.03.2001 по 31.07.2006 працювала на посаді завідуючої дитячого садка, з 01.08.2006 по 30.12.2011 працювала на посаді вихователя дитячого садка (згідно запису від 01.07.1998 року Ізмаїльський районний вузол електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком» реорганізовано та створено Центр електрозв`язку № 3 Одеської Дирекції УДПЕС «Укртелеком»; згідно запису від 01.03.2001 Центр електрозв`язку № 3 Одеської Дирекції УГПЕС «Укртелеком» перетворений у Центр у електрозв`язку № 3 (м. Ізмаїл) Одеської дирекції ВАТ «Укртелеком»; згідно запису від 30.12.2009 функції обліку кадрів ЦЕЗ № 3 передані до відділу обліку, аналізу прогнозу та руху кадрів Одеської філії ВАТ «Укртелеком»; згідно запису від 01.01.2010 року Центр у електрозв`язку № 3 Одеської філії ВАТ «Укртелеком» перейменовано в Цех телекомунікаційних послуг № 10 Одеської філії ВАТ «Укртелеком»; згідно запису від 17.06.2011 року ВАТ «Укртелеком» перейменовано в публічне акціонерне товариство «Укртелеком») з 30.12.2011 року звільнена у зв`язку з переведенням до відділу освіти Ізмаїльської міської ради п.5 ст. 36 КЗпП України;

- з 03.01.2012 працює вихователем ДНЗ № 25 «Золотий ключик» (згідно запису від 29.12.2020 року змінено назву комунального дошкільного навчального закладу загального типу ясла-садок № 25 «Золотий ключик» на комунальний заклад дошкільної освіти загального типу ясла-садок № 25 «Золотий ключик» Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області).

Отже з дослідженого рішення № 47 від 16.08.2023 року вбачається, що відповідачем визнано стаж роботи ОСОБА_1 , який дає їй право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - 21 рік 0 місяців 1 день, та період з 01.08.1996 по 30.12.2011 (15 років 4 місяці 30 днів) не зараховано до пільгового стажу, так як не зазначено належності закладів де працювала заявниця до закладів і установ освіти державної або комунальної форми власності, та віднесення займаних посад до посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, відповідно до пункту "е" і "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з ч.3 та 6 ст. 22 Закону України «Про освіту» заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний. Статус, організаційно-правова форма, тип закладу освіти визначаються засновником і зазначаються в установчих документах закладу освіти.

Відповідно до довідки Імаїльської міської ради №05/01-17-1137 від 26.12.2022 року дитячий садок №25 міста Ізмаїл з 31.07.1996 року передано на баланс Ізмаїльського районного вузла зв`язку (рішення Ізмаїльського виконкому №648 від 30.07.1996 року).

В свою чергу як вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Міністерства зв`язку України №87 від 23.06.1993 «Про проведення реформи організаційної структури в галузі зв`язку» створено Об`єднання електрозв`язку «Укрелектрозв`язок».

У 1994 році відбулось перейменування Об`єднання електрозв`язку «Укрелектрозв`язок». Наказом Міністерства зв`язку України №168 від 29.11.1994 «Про зміну скороченої назви Українського об`єднання електрозв`язку «Укрелектрозв`язок» вирішено присвоїти Українському об`єднанню електрозв`язку скорочене найменування об`єднання «Укртелеком».

30.05.1995 року міністром зв`язку України затверджено статут Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком».

Відповідно до вказаного статуту Українське об`єднання електрозв`язку «Укртелеком» засновано на праві державній власності.

Чергова реорганізація Українського об`єднання електрозв`язку «Укртелеком» мала місце на підставі наказу №30 від 11.02.1998 року Державного комітету зв`язку України, пунктом 2 якого вирішено реорганізувати Українське об`єднання електрозв`язку «Укртелеком» шляхом його перетворення в Українське державне підприємство електрозв`язку «Укртелеком» (УДПЕЗ «Укртелеком»).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09.09.1999 року №948-р до сфери управління Державного комітету зв`язку та інформатизації України передане УДПЕЗ «Укртелеком».

Відповідно до Указу Президента України від 15.06.1993 року №210/93 «Про корпоратизацію підприємств» та п. 11 Положення про порядок корпоратизації підприємств, що приватизуються, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.1993 №58, Державним комітетом зв`язку та інформатизації України видано наказ від 27.12.1999 №155, яким на базі цілісного майнового комплексу Українського державного підприємства електрозв`язку «Укртелеком» створено ВАТ «Укртелеком» та затверджено його статут.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.10.2010 року №1948-р погоджено продаж акцій ВАТ «Укртелеком».

11.03.2011 року між Фондом державного майна України (продавець) та ТОВ «ЕСУ» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу пакета акцій ВАТ «Укртелеком» за конкурсом №КПП-582.

Отже, лише 11.03.2011 року відбулась приватизація ВАТ «Укртелеком» та вказане товариство перейшло у приватну власності.

З огляду на зазначене, період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1996 року по 11.03.2011 року на посадах вихователя та завідуючої в дитячому садку «Золотий ключик» Ізмаїльського районного вузла електрозв`язку «Ізмаїлрайтелеком» підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки заклад освіти фактично перебував у власності державного підприємства.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 набула права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки станом на день звернення за її призначенням у позивача був наявний спеціальний стаж більше 35 років, при мінімально необхідних 30.

Разом з тим, судова колегія погоджується з доводами апелянта про безпідставність покладення на нього зобов`язань щодо нарахування та виплати грошової допомоги ОСОБА_1 , оскільки позивач перебуває на обліку та отримує пенсію в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, обране за принципом екстериторіальності, мало обов`язок розглянути подану позивачем заяву та прийняти відповідне рішення, однак питання про нарахування та виплату грошової допомоги ОСОБА_1 віднесено до повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач перебуває на обліку.

За таких обставин, суд першої інстанції мав вийти за межі заявлених позовних вимог та покласти відповіді зобов`язання на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке є відповідачем у даній справі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції вірно розглянув справу, однак невірно визначив суб`єкта, який має обов`язок нараховувати та виплачувати позивачу грошову допомогу, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 21 вересня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-»г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року змінити, виклавши четвертий абзац його резолютивної частини в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 нарахування і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до п.7-1 розділу ХV- «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».»

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко