Справа № 560/8663/24
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8663/24
РІШЕННЯ

іменем України

18 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним, скасування висновку та наказу.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині порушення процедури призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації;

- визнати протиправними та скасувати висновок ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 , оформленого у формі довідки ВЛК щодо ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу під час мобілізації відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного позивач визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у військовий час, а згодом знятий з військового обліку, що означає, що людина повністю непридатна до служби та не підлягає мобілізації. При проходженні ВЛК медичний огляд проводився за спрощеною процедурою, без обстежень, які необхідно було провести для встановлення ступеня придатності до військової служби. Крім того, позивач, якому на день призову виповнилося повних 23 роки, не проходив базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII) чи базову військову службу.

До суду надійшов відзив, в якому ІНФОРМАЦІЯ_3 просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивач в армії не служив, а тому, немає права на відстрочку в порядку частини 5 статті 23 Закону України від 21.10.1993 №3543-XII "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (далі - Закон №3543-XII). Наявність в позивача тимчасового посвідчення військовозобов`язаного від 16.07.2018 свідчить про те, що позивачу з 2018 року відомо, що він є військовозобов`язаним відповідно до вимог статті 18 Закону №2232-XII. Звертає увагу на те, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК, яка наділена таким правом.

Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 правом подати відзив не скористалася.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.06.2024 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.10.2024 витребувано повторно в відповідача докази.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.07.2018, виданого на підставі наказу МОУ №610 від 21.11.2017, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час з поміткою про те, що підлягає повторному медичному пересвідченню 07.02.2022. Позивач 19.10.2023 знятий з військового обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 у АДРЕСА_1 .

Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 10.06.2024 здійснювала обстеження та медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення придатності до військової служби під час загальної мобілізації.

Після проходження позивачем медичного огляду військово-лікарська комісія прийняла постанову у формі довідки від 10.06.2024 №124/27, відповідно до якої ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

У картці обстеження та медичного огляду та довідці, виданій Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.06.2024 №124/27 щодо позивача зазначено діагноз та постанову військово-лікарської комісії на підставі графи II розладу хвороб - "Придатний до військової служби".

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.

Крім цього, Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено загальну мобілізацію.

Частинами 1 - 3, 9 статті 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Щодо доводів позивача про те, що він вважається призовником, а не військовозобов`язаним, оскільки не служив в армії, немає військового досвіду та не досяг 25 років, суд вважає їх безпідставними з врахуванням такого.

Частиною 5 статті 23 Закону №3543-XII визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до статті 10-1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.

Зі змісту наведеного слідує, що оскільки позивач не служив в армії, до нього не застосуються положення частини 5 статті 23 Закону №3543-XII, на які він посилається.

Відповідно до статті 18 Закону №2232-XII від проходження базової військової служби звільняються призовники: які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби; які до набуття громадянства України пройшли військову службу в інших державах.

Згідно з абзацом 8 пункту 2 частини 1 статті 37 Закону №2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби.

За змістом тимчасового посвідчення військовозобов`язаного №693 від 16.07.2018 позивач непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час, а тому, йому було відомо про те, він є військовозобов`язаним.

Відповідно до абзацу 8 частини 9 статті 1 Закону №2232-XII призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Як встановив суд, тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.07.2018 видане на підставі наказу МОУ №610 від 21.11.2017.

Пунктом 1 Порядку виготовлення, видачі та знищення тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №610, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2017 за №1511/31379, визначено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного (далі - тимчасове посвідчення) є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Нормами законодавства визначено, що призову під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, тобто, громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі (60 років), придатні до військової служби за станом здоров`я, за відсутності підстав для відстрочки, визначених нормами статті 23 Закону №3543-XII.

На виконання частини 10 статті 1 Закону №2232-XII громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Частиною 10 статті 12 Закону №2232-XII встановлено, що за результатами медичного огляду громадянина України і з урахуванням рівня його освітньої підготовки, особистих якостей, роду діяльності та спеціальності комісія з питань взяття на військовий облік може прийняти одне з таких рішень: придатний для військової служби та попередньо призначений до служби у Збройних Силах України чи іншому військовому формуванні; тимчасово непридатний до військової служби, потребує лікування; підлягає направленню на додаткове медичне обстеження та проведення повторного медичного огляду (із зазначенням дати проведення); непридатний до військової служби; направлення до відповідних правоохоронних органів матеріалів на громадян України, які ухиляються від взяття на військовий облік.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402), яке визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу.

Відповідно до пункту 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби; визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ; встановлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, осіб, звільнених з військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), які призвели до смерті військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби.

Приписами пункту 2.1 розділу І Положення №402 встановлено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Пунктом 3.3 глави 3 розділу І Положення №402 визначено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року № 608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення».

Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.

Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК.

Згідно з пунктом 2.4.10 розділу І Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Відповідно до картки обстеження та медичного огляду (за формою згідно з додатком 13 до Положення №402 зі змінами) позивач під час медичного огляду 10.06.2024 був оглянутий лікарями військово-лікарської комісії, а саме: терапевтом, хірургом/травматологом, невропатологом, офтальмологом, ЛОРом, психіатром. Кожний спеціаліст ВЛК записав в картку обстеження та медичного огляду висновок про придатність позивача до військової служби, дату огляду та підписав висновок і скріпив особистою печаткою.

В картці обстеження та медичного огляду міститься особистий підпис позивача, що свідчить про його обізнаність з діагнозом та надання ним інформації щодо стану його здоров`я в повному обсязі.

У картці обстеження та медичного огляду та довідці, виданій Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.06.2024 №124/27 щодо позивача зазначено діагноз та постанова військово-лікарської комісії на підставі графи II розладу хвороб - "Придатний до військової служби".

У разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ІНФОРМАЦІЯ_9 або Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Суд зазначає, що позивач не звертався зі скаргою на протиправність дій/бездіяльності членів Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 при проведенні медичного огляду, а також про скасування спірної постанови або з проханням провести повторний медичний огляд з дотримання вимог Положення №402.

Повноваження щодо визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є повноваженнями військово-лікарської комісії. Надання оцінки стану здоров`я позивача та його діагнозам, що визначають ступінь придатності до військової служби, не входять до повноважень суду при вирішенні адміністративної справи.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

В свою чергу позивач не надав доказів порушення відповідачем процедури медичного огляду та порядку прийняття постанови про придатність позивача до військової служби.

Суд не має підстав для висновку про необ`єктивне визначення лікарями-спеціалістами стану здоров`я позивача на момент огляду.

Сторонами не заперечується, що позивач знятий з військового обліку.

Також сторони не заперечують те, що згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.07.2018 позивач був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та лише обмежено придатним у воєнний час.

Проте, така підстава, як визнання військово-лікарськими комісіями особи непридатною до військової служби в мирний час, обмежено придатною у воєнний час відсутня у частині 5 статті 37 Закону №2232-XII для зняття військовозобов`язаного з військового обліку. Тому оскільки позивача знято з військового обліку, а не виключено з нього (у пункті 14 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 16.07.2018, в якому зазначаються відомості про виключення з військового обліку, містяться прочерки), то останній повинен був повторно взятий на військовий облік.

Крім того, суд зазначає, що запис у тимчасовому посвідченні позивача "знятий з військового обліку" не означає, що він не підлягає призову у воєнний час, оскільки за станом здоров`я громадянин може бути непридатним до військової служби у мирний час, але обмежено придатним у воєнний стан, що не означає, що громадянин не може проходити військову службу чи повинен отримати відстрочку від мобілізації, а лише свідчить про те, що деякі види служби та роботи йому протипоказані.

З урахуванням приписів частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 10.06.2024, який міститься в матеріалах справи, не є доказом встановлення факту вчинення відповідачами кримінальних правопорушень щодо позивача.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні слід відмовити.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та відсутність підстав для задоволення позовних вимог, немає підстав для стягнення на користь позивача сплаченого ним судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним, скасування висновку та наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідачі:ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк