Справа № 420/29192/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», за період з 01.07.2021 по 31.05.2023 в сумі 46000грн.; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати та виплатити пенсію з 01.08.2022 року ОСОБА_1 , з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, за період з 01.07.2021 по 31.05.2023 в сумі 46000грн., з урахуванням раніше проведених виплат на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2023 року у справі №420/17752/22.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що дії відповідача щодо відмови у донарахуванні грошової суми в розмірі 46000 грн. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року по справі №420/19491/23, вирахуваної при складанні 22.05.2023 року розрахунку на доплату за пенсійною справою №-МВС за Дорученням №Д/4 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22 за період з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року щомісячної доплати 2000 грн. згідно з Постановою №713, позбавило позивача права на отримання пенсії з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року у збільшеному розмірі, що є противоправним.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 420/29145/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , з 27 вересня 2015 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області (далі ГУ ПФУ) та отримую пенсію як пенсіонер МВС «по інвалідності», відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ), пенсійна справа №-МВС.

22 травня 2023 року ГУ ПФУ на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22 здійснило перерахунок основного розміру пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки №33/36-6041 від 08.09.2022 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» та виплату її з 01.06.2023 року.

На письмове звернення позивача в червні 2023 року та на підтвердження виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22 ГУ ПФУ за вих. №18989-17098/П-02/8-1500/23 від 14.07.2023р. ГУПФ направило на адресу позивача лист-відповідь, протоколи «Перерахунок пенсії» за пенсійною справою №-МВС про перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року та з 01 червня 2023 року, а також розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою №-МВС за Дорученням №Д /4.

Відповідач в даному листі зазначив: "Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023р. по справі N9420/17752/22, Вам проведено перерахунок пенсії (засвічені копії перерахунків пенсії додаються). Розмір Вашої пенсії з 01.06.2023 становитиме 14644,38 грн.».

На основі отриманих документів позивачем було встановлено, що ГУ ПФУ 22.05.2023 року здійснило перерахунок пенсії з 01.12.2019 року згідно довідки №33/36-6041 від 08.09.2022 року про розмір грошового забезпечення станом за листопад 2019 року, яка видана Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області», на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22, але при цьому не було нараховано та припинено виплату з 01.06.2023 року у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі Постанова №713) щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн.

В подальшому позивач звернувся до ГУ ПФУ щодо відновлення ними врахування у складі пенсії щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 гривень, передбаченої Постановою №713.

На звернення позивача 13.07.2023 року за вих. №18890-17100/П-02/8-1500/23 ГУ ПФУ було направлено відповідь з відмовою встановити доплату у розмірі 2000,00 грн. з посиланням на перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22, за результатом якого моя пенсія з 01.06.2023 року була підвищена більш ніж на 2 тисячі грн., тобто ГУ ПФУ застосовано положення абзацу 3 пункту 1 Постанови №713.

28.07.2023 року позивач звернувся з позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду щодо поновлення з 01 червня 2023 року нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 гривень, передбаченої Постановою №713, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2023 року по справі №420/19491/23 позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 з 01.06.2023 року щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14,07.2021 року N9 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.06.2023 року нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн, до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року Ns 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», з урахуванням виплачених сум.

На звернення виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19491/23 від 03.10.2023 року в добровільному порядку, ГУ ПФУ за вих. №16222-13666/П-02/8-1500/24 від 24.05.2024 року направило лист-відповідь, протоколи «Перерахунок пенсії» за пенсійною справою №-МВС про перерахунок пенсії з 01 червня 2023 року та з 01 травня 2024 року, а також розрахунок на доплату пенсії від 10.04.2024 року за пенсійною справою № - МВС за дорученням №Д/5.

З наданих документів з`ясовано, що 01.05.2024 року нарахування та виплату у складі моєї пенсії щомісячну доплату в розмірі 2000 грн. згідно Постанови №713, а також, що після перерахування моєї пенсії з 01.06.2023 року, в період з 01.06.2023 року по 30.04.2024 року згідно наданого розрахунку на доплату від 10.04.2024 року виник борг в сумі 22000 (двадцять дві тисячі) грн.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ГУ ПФУ нараховували і виплачували позивачу щомісячно 2000 грн. з липня 2021 року (з моменту запровадження Постанови №713) по травень 2023 року, тобто до моменту перерахунку пенсії з 01.12.2019 року проведений 22 травня 2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/17752/22 від 16.02.2023 року.

Так як перерахунок пенсії на рішення суду був проведений з 01 грудня 2019 року то відповідач вважав, що доплата 2000 грн. була нарахована мені та виплачувалася в період з липня 2021 року по травень 2023 року незаконно. Тому ГУ ПФУ перестало нараховувати та виплачувати її з 01.06.2023 року, а також при проведенні розрахунку на доплату пенсії (проведений 22.05.2023 року, за пенсійною справою № - МВС за Дорученням №Д /4) вирахував раніше нараховану та виплачену у складі моєї пенсії щомісячну доплату у розмірі 2000 грн. за період з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року. Всього 46000 (сорок шість тисяч) гривень.

Відповідач у своєму листі-відповіді від 13.07.2023 року за вих. №18890-17100/П-02/8-1500/23, зазначив, що щомісячна доплата згідно з Постановою №713 відсутня, тобто дану доплату виплачувати вони не мали права, тому і припинили її подальшу виплату з 01.06.2023 року. Але так як перерахунок проводився в травні 2023 року на рішення суду за попередньою датою, тобто з 01.12.2019 року, то відповідач вважав, що таку доплату мені виплачувати вони не мали права взагалі, тому виплачена мені сума за період з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року в розмірі 46000 грн. і була ними вирахувана при складанні розрахунку на доплату проведений 22.05.2023 року за пенсійною справою №-МВС за Дорученням №Д /4.

З наданого розрахунку на доплату проведений 22.05.2023 року за пенсійною справою №-МВС за Дорученням №Д /4 вбачається, що відповідачем з грудня 2019 року по травень 2021 року щомісячно було «фактично виплачено» - 4496 (чотири тисячі чотириста дев`яносто шість) грн. 59 коп., а в період з липня 2021 року по травень 2023 року - 6496 (шість тисяч чотириста дев`яносто шість) грн. 59 коп., тобто на 2000 грн. більше щомісячно.

Вказане підтверджує факт нарахування та виплати щомісячної доплати в розмірі 2000 грн. Проте, в період з березня 2022 року та з березня 2023 року ГУ ПФУ було враховано суму індексації, тому сума починаючи з цих місяців більша, тобто з врахуванням індексації 2022 та 2023 років. Відповідно - 7126,11 грн. та 8135,95 грн. В свою чергу в колонці «сума доплати» навпаки щомісячна сума з липня 2021 року була зменшена на 2000 грн. (було - 7033 (сім тисяч тридцять три) грн. 57 коп., стало 5033 (п`ять тисяч тридцять три) грн. 57 коп. Це в свою чергу підтверджує той факт, що відповідачем при складанні даного розрахунку загалом було вирахувано 46000 (сорок шість тисяч) грн.

В подальшому на звернення позивача від 19.07.2024 року щодо надання відповідачем юридичного обґрунтування законності вирахування ними 46000 грн. при складанні розрахунку на доплату проведений 22.05.2023 року за пенсійною справою та повернення позивачу незаконно вирахувану суму 46000 грн., відповідач листом від 27.08.2024 року за вих. №24029-21336/П-02/8-1500/24 ГУ ПФУ не надав позивачу юридичного обґрунтування законності своїх дій стосовно вирахуваної суми 46000 грн.

На думку позивача, такі дії відповідача щодо відмови у донарахуванні грошової суми в розмірі 46000 грн. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 року по справі №420/19491/23, вирахуваної при складанні 22.05.2023 року розрахунку на доплату за пенсійною справою №-МВС за Дорученням №Д/4 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2023 року по справі №420/17752/22 за період з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року щомісячної доплати 2000 грн. згідно з Постановою №713, позбавило його права на отримання пенсії з 01.07.2021 року по 31.05.2023 року у збільшеному розмірі, що є противоправним.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 370, ч. 2, 4 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 року у справі №686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону №1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Так, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються саме порядку виконання судових рішень в інших справах, а тому позивач, має встановлене процесуальним законом право в порядку статті 383 КАС України подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, яким він скористався, подавши відповідні заяви у справах №420/19491/23, №420/17752/22.

Враховуючи те, що питання виплати позивачу недоплаченої надбавки до пенсії за спірний період охоплюється рішеннями суду у справі у справах №420/19491/23, №420/17752/22 та належить до предмета його виконання, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.02.2024 року у справі №120/13369/23.

Решта доводів позивача висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії не обґрунтовані, не відповідають вимогам законодавства та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 19.12.2024 p., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 03.10.2024 р. по 01.11.2024 р., а також з 09.12.2024 р. по 13.12.2004 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

.