Справа № 280/8293/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року о 12 год. 10 хв.Справа № 280/8293/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Михайлової К.І.

представника позивача Благодіра Р.В.

представника відповідача Воєводіної С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод»

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

ВСТАНОВИВ:

04 вересня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» (далі позивач, ТОВ «Метінвест - МРМЗ») до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДПС у Запорізькій області від 03.06.2024 №02, №02, №9732/08-01-24-08.

Ухвалою суду від 09.09.2024 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог чинного законодавства є безпідставними, а податкові повідомлення рішення такими, що підлягають скасуванню. Позивач зазначає, що станом на 24.02.2022, тобто на момент початку повномасштабної військової агресії російської федерації проти України, а саме, вторгнення російських окупаційних військ на територію України, виробничі потужності та офісні приміщення Товариства знаходились в місті Маріуполі, та з моменту повномасштабного вторгнення почались ракетно-бомбові та авіаційні удари по місту Маріуполю, в т.ч. безпосередньо по виробничих і офісних об`єктах ТОВ «Метінвест-МРМЗ». Позивач зазначає, що зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до правоохоронних органів, зокрема у кримінальному провадженні №0000023 від 24.02.2022 ТОВ «Метінвест-МРМЗ» є потерпілим, що підтверджується пам`яткою, врученою представнику останнього. Позивач зазначає, що у зв`язку з відсутністю доступу до активів Товариства проведено зменшення корисності активів, що відображено у бухгалтерському обліку. Зокрема, відповідно до регістрів бухгалтерського обліку за 2023 ТОВ «Метінвест-МРМЗ» нарахувало знецінення активів: основних засобів та нематеріальних активів у сумі 638 234 643,03 грн.; ТМЦ, запасів, капітальних інвестицій, МШП, списання майбутніх періодів у сумі 434 506 382,81 грн. Позивач зазначає, що списання у склад витрат відповідного фінансового періоду знеціненої вартості вже придбаних запасів не може розглядатися як витрати майбутніх періодів у розумінні пп.139.1.1, п.139.1 ст.139 ПКУ тому, що ніяких додаткових витрат майбутніх періодів ТОВ «Метінвест-МРМЗ» не резервував, а навпаки визнавав, що частина раніше понесених витрат не буде підлягати відшкодуванню. Позивач вказує на те, що Податковим кодексом України не передбачено коригування фінансового результату до оподаткування на суму уцінки запасів у бухгалтерському обліку.

Також, позивач вказував на те, що посилання контролюючого органу на не надання повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП є безпідставними, оскільки при заключенні договору оренди нежитлових приміщень у підприємства не виникає обов`язку подавати повідомлення за формою 20-ОПП, оскільки згідно з Порядком № 1588 від 09.12.2011 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та Податковим кодексом України об`єктами оподаткування є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. А при укладанні договорів оренди приміщень зобов`язання зі сплати податків та зборів не виникають, оскільки дані операції є звичайними господарськими операціями, які здійснює платник податків.

Також, подання з помилками додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до Податкового розрахунку, було усунуто шляхом подання уточнюючих розрахунків.

З урахуванням викладеного у позовній заяві та у наданих в судовому засіданні поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2000 року №419 «Про затвердження Порядку подання фінансової звітності» так і в Положенні про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879 зазначаються певні вимоги щодо проведення інвентаризації підприємств, які мали (мають) місцезнаходження в районах проведення воєнних (бойових) дій у період дії воєнного стану, а саме: проводять інвентаризацію у разі можливості безпечного та безперешкодного доступу уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал підприємств. При цьому, під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. Проте, ТОВ «Метінвест-Маріупольський ремонтно-механічний завод» проведено інвентаризацію виключно на даними бухгалтерського обліку, без проведення огляду та ідентифікації активів. Відповідач зазначає, що в ході проведення перевірки було встановлено, що в порушенні вимог п.44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України ТОВ «Метінвест-МРМЗ» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2023 рік на загальну суму 434 506 383 грн. Відповідач зазначає, що ТОВ «Метінвест-МРМЗ» здійснено зменшення корисності власних активів, а саме основних засобів та нематеріальних активів без проведення обов`язкової інвентаризації щодо наявності, стану та оцінки відповідних активів на предмет придатності (непридатності), зіпсованості та інше, що є порушенням вимог пункту 7 та пункту 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.

Також, представник відповідача вказував на те, що за об`єкт оподаткування розташованого за адресою м. Кривий Ріг, ПРАТ «ПІВНГЗК», будівля управління (частина кабінету №247, інв.№000359, загальною площею 1,99 м.кв.), повідомлення за формою №20-ОПП не подано до ГУ ДПС у Запорізькій області, при цьому строк подання - протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття, а саме 29.12.2023, чим порушено п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.1, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» не надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Крім того, в перевіреному періоді ТОВ «Метінвест-МРМЗ» нараховувало та виплачувало заробітну плату найманим працівникам, тобто ТОВ «МЕТІНВЕСТ-МРМЗ» є податковим агентом, проте позивачем до контролюючого органу було подано з помилками додатки 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» за 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 4 кварталу 2022 року.

З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву та поясненнях наданих під час судового розгляду справи, представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 29.03.2024 по 11.04.2024 співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Метінвест-МРМЗ», за результатами якої складено Акт перевірки від 25.04.2024 №5708/08-01-07-02/38673998 (далі Акт перевірки).

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено порушення позивачем:

1. п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України ТОВ «Метінвест-МРМЗ» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 434 506 383 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за 2023 рік у сумі 434 506 383 грн.

2. п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, п.8.1, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» не надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

3. пп.14.1.180 п.14.1 ст. 14, п.п.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, п.п.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу та пункту 1 розділу II, п.п.2 п.4 розд.IV Порядку 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773), а саме:

подання Податкового розрахунку за 1 квартал 2022 року (квитанція № від 17.06.2022) з порушенням граничних термінів подання(10.05.2022);

подання з помилками додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до Податкового розрахунку, що призвело до зміни платника податку за 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 4 кварталу 2022 року;

4. пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп.168.4.1 п.168.4 ст.168, п.171.1 ст.171, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу: не в повному обсязі перераховано до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом податок на доходи фізичних oci6 під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за червень, липень 2022 року у загальній сумі 1356564,16 грн, у т. ч.: червень 2022р. 1319961,48 грн, липень 2022р. 36602,68 гривень;

5. пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.168.4.1 п.168.4 ст.168, пп.«а» п.176.2 ст.176, п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу: не в повному обсязі перераховано до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом військовий збip під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за грудень 2023р. у загальній сумі 2232,86 грн., у т. ч.: 22.12.2023 58,91 грн., 28.12.2023 883,51 грн., 05.01.2024 1290,44 грн.

Не погодившись з висновками, викладеними у Акті перевірки, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» на адресу ГУ ДПС у Запорізькій області було надано заперечення щодо необґрунтованості висновків контролюючого органу.

Після розгляду заперечень ТОВ «Метінвест-МРМЗ» отримано відповідь на заперечення, згідно якої висновки, викладені в акті документальної позапланової виїзної перевірки №5708/08-01-07-02/38673998 від 25.04.2024 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Метінвест-МРМЗ», були викладені у новій редакції, а саме:

1. п.44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 434 506 383 грн., у тому числі за відповідні податкові періоди: за 2023 рік у сумі 434 506 383 грн.;

2. п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.1, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» не надано повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

3. пп.14.1.180 п.14.1 ст.14, пп.49.18.2 п.49.18 ст.49, п.51.1 ст.51, пп.«б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу та пункту 1 розділу II, п.п.2 п.4 розд.IV Порядку 4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 № 773), а саме:

- подання Податкового розрахунку за 1 квартал 2022 року (квитанція № від 17.06.2022) з порушенням граничних термінів подання(10.05.2022);

- подання з помилками додатку 4 ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до Податкового розрахунку, що призвело до зміни платника податку за 1 квартал 2022 року, 2 квартал 2022 року, 4 кварталу 2022 року.

4. пп.168.1.2, пп.168.1.5 п.168.1 ст.168, пп.168.4.1 п.168.4 ст.168, п.171.1 ст.171, пп.«а» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу: не в повному обсязі перераховано до бюджету у строки, встановлені Податковим кодексом податок на доходи фізичних oci6 під час виплати доходу у вигляді заробітної плати за червень, липень 2022 року у загальній сумі 1356564,16 грн., у т.ч.: червень 2022 р. 1319961,48 грн, липень 2022 р. 36602,68 гривень.

На підставі висновків Акту перевірки контролюючим органом винесено податкові повідомлення рішення:

податкове повідомлення-рішення №02 від 03 червня 2024 року, відповідно до якого ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі припущення щодо порушення п.44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України ТОВ «Метінвест-МРМЗ» зменшено розмір від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 434 506 383 грн. за 2023 рік;

податкове повідомлення-рішення №02 від 03 червня 2024 року, відповідно до якого ГУ ДПС у Запорізькій області на підставі припущення щодо порушення п. 63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.1, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19.12.2011 №1588, застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн.;

податкове повідомлення-рішення №9723/08-01-24-08 від 03 червня 2024 року, відповідно до якого ГУ ДПС у Запорізькій області, посилаючись на пп.14.1.180 п.14.1 ст. 14, п.51.1 ст.51, п. п. «б» п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, п.п.2 п.4 розд.IV Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску від 13.01.2015 №4 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.12.2020 №773), застосовано штрафні санкції у сумі 1020 грн.

Позивач звернувся до ДПС України зі скаргою №01/35 від 21.06.2024, в якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.06.2024 №02, №02, №9723/08-01-24-08. Відповідно до рішення про результати розгляду скарги від 22.08.2024 №25606/6/99-00-06-01-02-06 ДПС України залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 03.06.2024р. №02, №02, №9723/08-01-24-08, а скаргу позивача без задоволення.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Щодо встановленого контролюючим органом зменшення розміру від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на загальну суму 434 506 383 грн. за 2023 рік, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.

Згідно п.138.1 ст.138 ПК України, фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів та/або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів та/або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів та/або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.

на суму залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів та/або невиробничих нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму витрат на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів чи невиробничих нематеріальних активів, віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Судом встановлено, що контролюючим органом встановлено порушення вимог чинного законодавства, у зв`язку з тим, що позивачем проведено у відповідно до регістрів бухгалтерського обліку за 2023 рік ТОВ «Метінвест-МРМЗ» нарахувало знецінення активів: - основних засобів та нематеріальних активів у сумі 638 234 643,03 грн.; - ТМЦ, запасів, капітальних інвестицій, МШП, списання майбутніх періодів у сумі 434 506 382,81 грн.

При цьому, контролюючий орган зазначає, що ТОВ «Метінвест-МРМЗ» здійснено зменшення корисності власних активів, а саме основних засобів та нематеріальних активів без проведення обов`язкової інвентаризації щодо наявності, стану та оцінки відповідних активів на предмет придатності (непридатності), зіпсованості та інше, що є порушенням вимог пункту 7 та пункту 8 Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до п.139.1 ст.139 Податкового кодексу України:

пп.139.1.1. Фінансовий результат до оподаткування збільшується: на суму витрат на створення забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

пп.139.1.2. Фінансовий результат до оподаткування зменшується: на суму використання створених забезпечень (резервів) витрат (крім забезпечення (резерву) витрат на оплату відпусток працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), сформованого відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності; на суму коригування (зменшення) забезпечень (резервів) для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечення (резерву) на відпустки працівникам, інших виплат, пов`язаних з оплатою праці, та витрат на сплату єдиного соціального внеску, що нараховується на такі виплати), на яку збільшився фінансовий результат до оподаткування відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

У параграфі 9 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку №2 (МСБО 2) «Запаси» запаси оцінюють за меншою з таких двох величин: собівартість та чиста вартість реалізації.

За параграфом 6 МСБО 2 «Запаси» чиста вартість реалізації попередньо оцінена ціна продажу у звичайному ході бізнесу мінус попередньо оцінені витрати на завершення та попередньо оцінені витрати, необхідні для здійснення продажу.

Собівартість запасів не може бути відшкодована, якщо ці запаси пошкоджені, якщо вони повністю або частково застаріли або ціна їх продажу знизилася. Собівартість запасів не може також бути відшкодована, якщо зросли попередньо оцінені витрати на завершення виробництва або попередньо оцінені витрати на збут (параграф 28 МСБО 2 «Запаси»).

За параграфом 29 МСБО 2 «Запаси», як правило, списуються до чистої вартості реалізації на індивідуальній основі…

У кожному наступному періоді проводиться нова оцінка чистої вартості реалізації. Якщо тих обставин, які раніше спричинили часткове списання запасів нижче собівартості, більше немає, або якщо є чітке свідчення збільшення чистої вартості реалізації внаслідок зміни економічних обставин, сума часткового списання сторнується (тобто сторнування обмежується сумою первинного часткового списання) так, що новою балансовою вартістю є нижча з оцінок собівартість або переглянута чиста вартість реалізації. Це відбувається, наприклад, коли одиниця запасів, відображена за чистою вартістю реалізації через падіння ціни її продажу, продовжує перебування в розпорядженні в наступному періоді, а ціна її продажу зросла (параграф 33 МСБО 2 «Запаси»).

Виходячи з наведеного, приведення вартості запасів до повного знецінення на індивідуальній основі (за кожним видом запасів) шляхом прямого списання або використання контрактивних рахунків (резервів знецінення), та подальшою у кожному наступному періоді новою оцінкою чистої вартості реалізації, при зміні обставин, за Міжнародним стандартом бухгалтерського обліку №2 «Запаси», не є сумою витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, оскільки: забезпечення створюють лише під зобов`язання з невизначеним строком або сумою; зобов`язання це існуюче зобов`язання суб`єкта господарювання, яке виникає в результаті минулих подій та погашення якого, за очікуванням, призведе до вибуття ресурсів суб`єкта господарювання, що втілюють у собі економічні вигоди; забезпечення визнають, якщо: компанія має існуюче зобов`язання (юридичне чи конструктивне) унаслідок минулої події; імовірно, що вибуття ресурсів, які втілюють у собі економічні вигоди, буде необхідним і для виконання зобов`язання; можна достовірно оцінити суму зобов`язання; МСБО 36 «Зменшення корисності активів» не застосовується для обліку зменшення корисності запасів.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача про те, що списання у склад витрат відповідного фінансового періоду знеціненої вартості вже придбаних запасів не може розглядатися як витрати майбутніх періодів у розумінні пп.139.1.1, п.139.1 ст.139 ПК України, оскільки ніяких додаткових витрат майбутніх періодів ТОВ «Метінвест-МРМЗ» не резервував, а навпаки визначив, що частина раніше понесених витрат не буде підлягати відшкодуванню.

Питання обліку запасів (визначення собівартості та подальшого визнання витрат, включаючи будь-яке часткове списання до чистої вартості реалізації тощо), їх достовірної оцінки для розкриття у фінансовій звітності регулює Міжнародний стандарт бухгалтерського обліку 2 (МСБО 2) «Запаси».

Згідно з параграфом 6 МСБО 2 запаси - це активи, які: а) утримуються для продажу у звичайному ході бізнесу; б) перебувають у процесі виробництва для такого продажу або в) існують у формі основних чи допоміжних матеріалів для споживання у виробничому процесі або при наданні послуг.

Чиста вартість реалізації - попередньо оцінена ціна продажу у звичайному ході бізнесу мінус попередньо оцінені витрати на завершення та попередньо оцінені витрати, необхідні для здійснення продажу.

Справедлива вартість - це сума, за якою можна обміняти актив або погасити заборгованість в операції між обізнаними, зацікавленими та незалежними сторонами.

Відповідно до параграфу 8 МСБО 2 запаси включають товари, що були придбані та утримуються для перепродажу, готову вироблену продукцію або незавершене виробництво суб`єкта господарювання й основні та допоміжні матеріали, призначені для використання в процесі виробництва.

Параграф 9 МСБО 2 містить вимогу щодо відображення запасів у фінансовій звітності, яка полягає у тому, що запаси оцінюють за меншою з таких двох величин: собівартість та чиста вартість реалізації.

Собівартість запасів повинна включати всі витрати на придбання, витрати на переробку та інші витрати, понесені під час доставки запасів до їх теперішнього місцезнаходження та приведення їх у теперішній стан. (параграф 10 МСБО 2).

Згідно з параграфом 28 МСБО 2 собівартість запасів не може бути відшкодована, якщо ці запаси пошкоджені, якщо вони повністю або частково застаріли або ціна їх продажу знизилася. Собівартість запасів не може також бути відшкодована, якщо зросли попередньо оцінені витрати на завершення виробництва або попередньо оцінені витрати на збут.

Параграфом 34 МСБО 2 установлено, що коли запаси реалізовані, їхня балансова вартість повинна визнаватися витратами періоду, в якому визнається відповідний дохід. Сума будь-якого часткового списання запасів до їх чистої вартості реалізації та всі витрати запасів повинні визнаватися витратами періоду, в якому відбувається часткове списання або збиток. Сума будь-якого сторнування будь-якого часткового списання запасів, що виникає в результаті збільшення чистої вартості реалізації, повинна визнаватися як зменшення суми запасів, визнаної як витрати в періоді, в якому відбулося сторнування.

При цьому, у відповідності до п.138.1 ст.138 ПКУ фінансовий результат до оподаткування збільшується:

на суму нарахованої амортизації основних засобів та/або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму залишкової вартості окремого об`єкта невиробничих основних засобів та/або невиробничих нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

на суму витрат на ремонт, реконструкцію, модернізацію або інші поліпшення невиробничих основних засобів чи невиробничих нематеріальних активів, віднесених до витрат відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Отже, ТОВ «Метінвест-МРМЗ» обґрунтовано відобразило у рядку 1.1.1.1 додатку РІ до податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2023 рік знецінення основних засобів та нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду, у сумі 638 234 643 грн.

При цьому, суд також враховує те, що все майно ТОВ «Метінвест-МРМЗ», що перебуває на окупованій території, не було списане та продовжує обліковуватись у складі активів підприємства.

Відповідно до п.8. Розділу І Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 № 879, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за № 1365/26142 (із змінами), «Підприємства, що знаходяться на тимчасово окупованій території та/або на території проведення антитерористичної операції (або їх структурні підрозділи (відокремлене майно) перебувають на зазначених територіях), проводять інвентаризацію у випадках, обов`язкових для її проведення, тоді, коли стане можливим забезпечити безпечний та безперешкодний доступ уповноважених осіб до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, в яких відображені зобов`язання та власний капітал цих підприємств. Зазначені підприємства зобов`язані провести інвентаризацію станом на 01 число місяця, що настає за місяцем, у якому зникли перешкоди доступу до активів, первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, та відобразити результати інвентаризації в бухгалтерському обліку відповідного звітного періоду».

Отже, після деокупації міста Маріуполя, на 01 число місяця, що настане за місяцем, у якому зникнуть перешкоди доступу до активів, позивач матиме обов`язок провести інвентаризацію і пооб`єктну оцінку всіх запасів та основних засобів та відобразити їх результати у фінансовій звітності.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що посилання на порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2, ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.138.1 ст.138 Податкового кодексу України ТОВ «Метінвест-МРМЗ» в частині завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2023 рік на загальну суму 434 506 383 грн. є необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства України.

Стосовно посилань контролюючого органу на те, що не надання позивачем повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

Відповідно до договору оренди майна від 15.12.2023 №673, укладеного між ПРАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (Орендодавець) та ТОВ «Метінвест МРМЗ» (Орендар), ТОВ «Метінвест МРМЗ» орендує приміщення, розташоване за адресою: м. Кривий Ріг, ПРАТ «ПІВНГЗК» (Будівля управління (частина кабінету №247, інв.№000359, загальною площею 1,99 м.кв.).

При цьому, за висновками контролюючого органу, перевіркою встановлено, що за об`єкт оподаткування розташований за адресою: м. Кривий Ріг, ПРАТ «ПІВНГЗК», будівля управління (частина кабінету №247, інв.№000359, загальною площею 1,99 м.кв.), повідомлення за формою №20-ОПП не подано до ГУ ДПС у Запорізькій області, при цьому строк подання - протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття, а саме 29.12.2023.

Суд зазначає, що відповідно до п.63.3 ст.63 ПК України, з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до пункту 8.1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Згідно пункту 8.4. Порядку, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Отже, при заключенні договору оренди нежитлових приміщень у підприємства не виникає обов`язку подавати повідомлення за формою 20-ОПП, оскільки згідно з Порядком №1588 від 09.12.2011 «Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів» та Податковим кодексом України об`єктами оподаткування є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. В свою чергу, при укладанні договорів оренди приміщень зобов`язання зі сплати податків та зборів не виникають.

При цьому, контролюючим органом не надані докази того, що частина кабінету №247, інв. №000359, загальною площею 1,99 м кв. є майном, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів.

За таких обставин, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п.63.3 ст.63 Податкового кодексу України, п.8.1, 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, спростовуються матеріалами справи.

Стосовно посилань контролюючого органу на подання з помилками додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору» до Податкового розрахунку, суд зазначає таке.

Відповідно до п.б пп.176.2. ст.176 ПК України, особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані: б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.

Пунктом 51.1. ст.51 ПК України передбачено, що платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу.

Згідно із пп.49.18.2 ПКУ, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: - календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Порядок виконання платником податків свого обов`язку, зокрема, щодо подання звітності встановлено пп.69.1 п.69 підрозд. 10 розд.ХХ «Перехідні положення» ПК України (у редакції Закону України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі Закон № 2260)), згідно з яким у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів подання звітності, платники податків звільняються від передбаченої ПКУ відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів подання звітності, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної ПКУ, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Судом встановлено, що позивачем після подання з помилками податкового розрахунку (додаток 4 ДФ): за 1 квартал 2022 року був поданий уточнюючий податковий розрахунок (додаток 4ДФ), квитанція № від 15.04.2024; за 2 квартал 2022 року був поданий уточнюючий податковий розрахунок (додаток 4ДФ), квитанція № від 15.04.2024. Також, позивачем зазначено про те, що стосовно 4 кварталу 2022 року, а саме реєстраційного номера облікової картки платника податків НОМЕР_1 , подати уточнюючий податковий розрахунок позивач не мав об`єктивної можливості у зв`язку з тим, що на підприємстві немає інших даних працівника ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень діяв необґрунтовано та без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод».

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» (69106, м.Запоріжжя, Північне шосе/вул.Теплична, буд.22«Б»/1, кабінет 206, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, код ЄДРПОУ ВП 44118663) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 03.06.2024 №02, №02, №9723/08-01-24-08.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест Маріупольський ремонтно-механічний завод» судовий збір в розмірі 24 224 грн. (двадцять чотири тисячі двісті двадцять чотири гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова