Справа № 260/6614/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 року м. Ужгород№ 260/6614/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4, м.Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

17.10.24 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та з 25.03.2013 рокуотримує пенсію за віком призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із записами трудової книжки, Позивач у період з 01.07.1997 року та по теперішній час працює в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево (з 01.07.1997 займала посаду санітарки інфекційного відділення; з02.04.1998 - найменування посади санітарка змінено на посаду молодшої медсестри по догляду).

Разом з тим, Територіальним органом ПФУ до страхового стажу у подвійному розмірі зараховано лише період з 01.07.1997 по 31.12.2003 роки.

Решта періоду роботи в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.

Позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 17.09.2024.

21 жовтня 2024 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження , якою зобов`язано відповідачів протягом 7 днів з дня отримання даної ухвали надати суду: пенсійну справу ОСОБА_1 , заяву позивача від 17.09.2024 р. з додатками.

01 листопада 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого зазначено, що оскільки Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" набрав чинності 01 січня 2004 року, то в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають зарахуванню періоди роботи до 01 січня 2004 року, з цієї дати згідно пункту 16 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються виключно в частині визначення права на пенсію на пільгових умовах.

Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 , призначено пенсію за віком з 25.03.2013 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-1V.

17.09.2024 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про зарахування стажу роботи у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» так, як вона з 01.07.1997 року та по теперішній час працює в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево (з 01.07.1997 займала посаду санітарки інфекційного відділення; з 02.04.1998 - найменування посади санітарка змінено на посаду молодшої медсестри по догляду).

Головне управління листом № 4715-4460/Т-02/8-0700/24 від 26.09.2024 повідомило позивачку що згідно електронної бази даних страховий стаж ОСОБА_1 , за періоди роботи до 31.12.2003 року, врахований відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі. А періоди роботи ОСОБА_1 , зазначені у зверненні, враховані після 01.01.2004 року в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону № 1058. Так, керуючись вищезазначеними нормами та зважаючи на те, що позивачка перебуває на обліку та отримує пенсію з 25.03.2013 року, призначену та обчислену відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не має законних підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із 17.09.2024 року з урахуванням, при обчисленні розміру пенсії, до стажу роботи у подвійному розмірі, періодів роботи з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023.

05 листопада 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшли витребовувані судом документи.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та з 25.03.2013 року отримує пенсію за віком призначену відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 :

- у період з 01.07.1997 року та по теперішній час працює в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево

- з 01.07.1997 займала посаду санітарки інфекційного відділення;

- з 02.04.1998 - найменування посади санітарка змінено на посаду молодшої медсестри по догляду).

17 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням при її обчисленні періодів роботи з 01.01.2004 по31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 у подвійному розмірі.

Листом № 4715-4460/Т-02/8-0700/24 від 26.09.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відмовило у задоволенні поданої заяви, зазначивши, що згідно електронної бази даних страховий стаж ОСОБА_1 , за періоди роботи до 31.12.2003 року, врахований відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі. А періоди роботи ОСОБА_1 , зазначені у зверненні, враховані після 01.01.2004 року в одинарному розмірі відповідно до статті 24 Закону № 1058.

Згідно Довідки від 28.08.2024 року №3289/04 виданої КНП Обласна дитяча лікарня, ОСОБА_1 , 1963 р.н., дійсно працює в комунальному підприємстві «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради .

З 01.07.97 року прийнята на посаду санітарки інфекційного відділення (на час декретної відпустки санітарки Хома) (Наказ N° 51-к/о від 02.07.1997 року.)

З 02.04.1998 року найменування посади «санітарка» змінено на посаду «молодша медсестра/палатна, прибиральниця, буфетниця, банщиця та інші/» (Наказ №41 від 02.04.1998 року.)

Комунальний заклад «Обласна дитяча лікарня» з 09.10.2019 року реорганізований на Комунальне некомерційне підприємство «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради в результаті перетворення (рішення Закарпатської обласної ради від 26.09.2019 року №1567, Наказ №219-0 від 09.10.2019 року.)

За професією, посадою молодша медична сестра з догляду за хворими інфекційного відділення , що передбачена списком № 2 розділ XXIV код КП 5132 Постанова Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року 461. Згідно ст. 60 ЗУ « Про пенсійне забезпечення» робота у інфекційних відділеннях зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. За період роботи ОСОБА_1 не перебувала у відпустці по догляду за дитиною віком до 3х років . З 01.11.2016 року по 30.11.2016 року перебувала в відпустці без збереження з/плати.

Працює по теперішній час. Довідка видана по місцю вимоги на підставі книг наказів за 1997 рік, 1998 рік. 2019 рік. та згідно атестації робочих місць.

Мотиви та норми права застосовані судом

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина.

01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до його Преамбули цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

За правилами частини 4 статті 24 цього Закону (тут і далі в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин) періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Згідно зі ст.60 Закону України №1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, вінших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховуєтся до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як уже зазначалось вище, згідно записів трудової книжки Позивач у період з 01.07.1997 року та по теперішній час працює в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево.

За правилами статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в силу приписів пункту 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період роботи у інфекційних відділеннях зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.04.2022 у справі №214/3705/17.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, 160/14078/22: у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 20104 року, тобто після дати набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Суд також зазначає, що згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Так, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

За законом в спірних правовідносинах у відповідача немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, згідно вищенаведених правових висновків суд вважає протиправною відмову у Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 26.09.2024 що полягає у не зарахуванні до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи в з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево, та приходить до висновку, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево, до стажу роботи у подвійному розмірі та перерахувати пенсію з 17.09.2024.в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а позовні вимоги слід задовольнити.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства

В И Р І Ш И В:

1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області що полягає у не зарахуванні до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи в з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 01.01.2004 по 31.10.2016 та з 01.12.2016 по 28.02.2023 в інфекційному відділенні Обласної дитячої лікарні м. Мукачево, до стажу роботи у подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". та перерахувати пенсію з 17.09.2024.

4.Стягнути на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 969,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова