Справа № 520/14452/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 р. Справа № 520/14452/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 08.08.24 по справі № 520/14452/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 9 травня 2024 року о/р 05 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 22 січня 2024 року № 04-49/58, виходячи з розміру суддівської винагороди 199287,00 грн. з 3 травня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) виплату перерахованого довічного грошового утримання судді у відставці з 3 травня 2024 року та з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що рішення відповідача від 09 травня 2024 року о/р НОМЕР_2 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є протиправним та таким, що порушує її права. Також позивачем зазначено, що щомісячне грошове утримання судді у відставці підлягає перерахунку у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, відповідно до положень ст. 142 Закону №1402, у зв`язку з чим нею до відповідача була подана заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку суддівської винагороди станом на 01.01.2023 на суму 199287,00 грн, яка включає: посадовий оклад судді 120780,00 грн., доплата за вислугу 60390,00 грн. (50%), доплата за науковий ступінь (15 %) 18117,00 грн., що передбачено у довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області № 04-49/58 від 22.01.2024. Однак відповідачем було прийнято протиправне рішення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії частково задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 09 травня 2024 року №13362/03-16 о/р 05 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 22 січня 2024 року № 04-49/58, виходячи з розміру суддівської винагороди 199287,00 грн з 03 травня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій просило суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі №520/14452/24 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів апеляційної інстанції, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 02.02.2002 № 96/22 "Про призначення суддів" була призначена на посаду судді Фрунзенського районного суду м.Харкова строком на 5 років.

Постановою Верховної Ради України від 05.04.2007 №878-V ОСОБА_1 , було призначено суддею Фрунзенського районного суду м.Харкова безстроково.

Відповідно до рішення Вищої Ради правосуддя від 07.03.2023 за № 187/о/15-23 позивача звільнено у відставку з посади судді цього ж суду.

Відповідно до рішення Вищої Ради правосуддя від 07.03.2023 за № 187/о/15-23 до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку, підлягають зарахуванню стаж роботи безпосередньо на посаді судді - 21 рік 01 місяць 05 днів, стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, - 3 роки.

Позивач з 16.03.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду

України в Харківській області та рішенням від 24.03.2023 №05 з 16.03.2023 їй призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року у справі №520/10325/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.03.2023 №05 про призначення ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в частині обрахування стажу роботи судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання - 21 рік 05 днів та загального проценту розрахунку пенсії від заробітку - 52%; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що враховується для обчислення довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці - тривалістю 24 роки 01 місяць 05 днів, включивши до стажу ОСОБА_1 3 роки роботи у галузі права; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області визначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 58 % суддівської винагороди судді; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 16.03.2023, виходячи із 58% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат та здійснити виплату недоплаченої суми грошових коштів з 16.03.2023; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073 (одна тисяча сто сімдесят три) грн. 60 коп.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.10.2023 року по справі № 520/10325/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії повернуто скаржнику.

Позивач зазначає, що на виконання вказаного рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці виходячи із 58% суддівської винагороди судді, із врахуванням вищезазначеного стажу роботи у галузі права внаслідок чого перерахований розмір пенсії 75435,53 грн фактично виплачується позивачу з 01.05.2024 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у справі №520/23500/23 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії частково; визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо відмови у наданні судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у відставці ОСОБА_1 довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 гривні; зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) надати судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого з 01 січня 2023 року у розмірі 2684 гривні; в іншій частині позовних вимог відмовлено; стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області вказане рішення суду виконано - надана належна довідка № 04-49/58 від 22.01.2024, у якій вказано, що станом на 01.01.2023р. суддівська винагорода позивача, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 199287,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 120780,00 грн, доплата за вислугу років (50%) 60390,00 грн, доплата за науковий ступінь 18117,00 грн. В той же час зазначена довідка містить в собі посилання на те, що остання видана на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 року у справі №520/23500/23.

У позовній заяві позивачем вказано, що 03.05.2024 року вона звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо перерахунку довічного грошового утримання судді, надавши оновлену довідку № 04-49/58 від 22.01.2024, видану Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.11.2023 у справі 520/23500/23.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 09.05.2024 року №13362/03-16 о/р 05 позивачу відмовлено у здійсненні відповідного перерахунку, та зазначено про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки від№ 04-49/58 від 22.01.2024,виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області, оскільки зазначений в довідці №04-49/58 посадовий оклад не відповідає положенням статті 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулась до суду з позовною заявою у даній справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 09 травня 2024 року №13362/03-16 о/р 05 «Про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд є Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону України №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно частин 4, 5 статті 142 Закону України №1402-VIII передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 130 Конституції України передбачено, що Держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя.

Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Аналогічні положення закріплені частиною 1 статті 135 Закону України №1402-VIII, згідно якої суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

У частинах 2, 3 статті 135 Закону України №1402-VIII передбачається, що суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Таким чином, Конституцією України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплюються правові положення щодо способу визначення розміру суддівської винагороди, а саме встановлення розміру винагороди законом про судоустрій.

Разом із цим розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 №966-XIV.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України від 15.07.1999 №966-XIV, прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Також, у цій статті Закону передбачається, що прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення:

дітей віком до 6 років;

дітей віком від 6 до 18 років;

працездатних осіб;

осіб, які втратили працездатність

У змісті наведеної норми Закону України від 15.07.1999 №966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону України від 15.07.1999 №966-XIV передбачено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відповідно, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді». При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Натомість статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», разом із встановленням на 01 січня 2024 року прожиткових мінімумів, у тому числі, для працездатних осіб в розмірі 3028 грн, передбачено «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді», розмір якого становить 2102 гривні.

Слід зазначити, що зміни до Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірному періоді, а також в Закон України від 15.07.1999 №966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму, не вносилися.

Тому, для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 01 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди відсутні законні підстави.

Отже, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року. Указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій.

Аналогічні висновки щодо обчислення суддівської винагороди (обрання розрахункової величини прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року) сформовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2021 року по справі №400/2031/21, від 30 листопада 2021 року по справі №360/503/21, які у подальшому були підтримані Верховним Судом у постановах від 02.06.2023 у справі №400/4904/21, від 13.07.2023 у справі № 280/1233/22, від 24.07.2023 у справі №280/9563/21, від 25.07.2023 у справі №120/2006/22-а та від 26.07.2023 у справі №240/2978/22.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що право позивача на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, виходячи із суддівської винагороди, розрахованої із прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 гривень, визначеного станом на 1 січня 2024 року, встановлено в довідці ТУ ДСА України в Харківській області №04-49/58 від 22.01.2024.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає обґрунтованими та правомірними висновки суду першої інстанції, викладені в оспорюваному судовому рішенні про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 09 травня 2024 року №13362/03-16 о/р 05 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання управління Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) здійснити перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 22 січня 2024 року № 04-49/58, виходячи з розміру суддівської винагороди 199287,00 грн з 03 травня 2024 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність власного рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Оскільки дана справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2024 по справі № 520/14452/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський