Справа № 450/4999/24
Суддя: Добош Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/4999/24 Провадження № 2-а/450/58/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив:

позивач звернувся до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3221623 від 08.10.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Ліщуком Б.В. відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 1 700, 00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №3221623 від 08.10.2024 року, винесеною інспектором 1 взводу 6 роти 1 батальйону УПП у Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Ліщуком Богданом Вячеславовичем, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП. Згідно постанови, ОСОБА_1 , 08.10.2024 року о 16 год. 11 хв. /дорога АД М-06 Київ-Чоп 423 км./, керуючи т/з перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш як на 50 км/г., а саме в с. Крупець позначеному дорожнім знаком 5.49, 5.50, рухався зі швидкістю 122 км/г, швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 ТС 0001158, чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швидкісного режиму в населених пунктах. Вважає, що дана постанова є незаконною та необгрунтованою і підлягає скасуванню. Під час керування транспортним засобом, позивач дотримувався встановленої швидкості, допустиму швидкість в населених пунктах не перевищував. Єдиним доказом ймовірного порушення ПДР стали дані, зафіксовані за допомогою приладу TRUCAM LTI 20/20 ТС 0001158, однак такий використовувався інспектором поліції не у спосіб, що передбачений чинним законодавством (зокрема, ст. 40 Закону України "Про національну поліцію"). Так, працівник поліції під час вимірювання швидкості руху автомобіля, тримав прилад в руках, до того ж рухався з ним узбіччям дороги в сторону проїжджої частини дороги, в той час як вимірювач повинен розміщуватись стаціонарно, що могло викликати похибку у замірах. Жодних доказів щодо законного способу використання - стаціонарного закріплення приладу ТгиСаm, яким здійснювалось вимірювання швидкості руху, до постанови не долучено. Крім цього, відсутні докази, що саме його автомобіль зафіксовано лазерним приладом, адже поруч рухались і інші автомобілі. Разом із цим, відсутні докази, що саме позивач, на час здійснення вимірювання, керував автомобілем. За таких обставин, слід прийти до висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Крім того, інспектором поліції порушено порядок та процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки фактично розгляд справи не проводився, дослідження доказів не здійснювалось, з матеріалами фото та відеофіксації приладу ТгиСаm позивача не було ознайомлено. Після зупинки автомобіля, позивач на вимогу інспектора надав необхідні документи. При цьому факт порушення ПДР, заперечував, мав намір надати пояснення та заперечення під час розгляду справи. Однак інспектор з позивача документами направився до службового автомобіля, а через кілька хвилин вручив йому постанову. Також зазначає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі недопустимих та неналежних доказів, оскільки не доведено, що прилад ТгиСаm використовувався законним способом. Відсутні докази, що подія була саме в населеному пункті і що автомобілем керував саме позивач, а також відсутні докази, що на вказаній ділянці дороги встановлені попереджуючі дорожні знаки, зокрема щодо фото-відео фіксації порушень ПДР. Тобто обставини адміністративного правопорушення, що зафіксовані у постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити.

11.11.2024 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила в задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві зазначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 р. № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний TruCAM LTI 20/20», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29484, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21.11.2023 року та чинного до 21.11.2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №001158, є придатним до застосування. Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 року № 04/05/02-1178/ВС1, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Крім того, згідно листа Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничого центру стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі. Вважає, що вищезазначене спростовує доводи позивача та узгоджується із правовою позицією Восьмого апеляційного адміністративного суду висловленою у постанові від 11.09.2024 року у справі №308/6654/24, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2024 року у справі № 751/4831/24, у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі № 522/5448/24, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 20.08.2024 року у справі №334/4343/24, у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 року у справі № 233/496/24. Тому вважає необґрунтованим посилання позивача на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт правопорушення, оскільки законність та правомірність використання інспектором патрульної поліції лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №001158 не є спірним та підтверджується змістом наданих копій свідоцтва про повірку приладу від 21.11.2023 року № 22-01/29484 чинного до 21.11.2024 року з максимальною допустимою похибкою при вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимі в ±2 км/год., сертифікату від 29.08.2012 року №UA-MI/1-2903-2012, експертного висновку лазерного вимірювача від 15.12.2023 року № 04/05/02-1178-ВС1. Покази приладу TruCAM LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Також позивачем на підтвердження того, що він керуючи транспортним засобом AUDI державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався не перевищуючи встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті не надано суду жодних доказів. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеоматеріалами із приладу TruCAM LTI 20/20 №001158 на всьому проміжку _6I000_1008_161116) та фототаблицею із зазначеного приладу _6I000_1008_161116 (фототаблиця)). Згідно листа «Служби автомобільних доріг в Рівненській області №8/1458 від 07.09.2022 р.»: 9.1 с. Крупець (в напрямку руху від м. Київ до м. Львів) Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» с. Крупець розташований на км 422+565 автомобільного шляху М-06 «Київ - Чоп». Дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» с. Крупець розташований на км 422+565 автомобільного шляху М-06 «Київ - Чоп». 9.2 с. Крупець (в напрямку руху від м. Львів до м. Київ)Дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» с. Крупець розташований на км 423+925 автомобільного шляху М-06 «Київ - Чоп». Дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» с. Крупець розташований на км 423+925 автомобільного шляху М-06 «Київ - Чоп». Отже, транспортний засіб AUDI SQ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 в момент фіксації поліцейським лазерним пристроєм TruCAM LTI 20/20 №001158 знаходився в межах населеного пункту Крупець та поясненнями позивача викладеними в позовній заяві не спростовується.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позовні вимоги просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання по розгляд справи її відсутності, в задоволенні позовних вимог просила відмовити з підстав викладених у відзиві.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3221623 від 08.10.2024 року, ОСОБА_1 , 08.10.2024 року о 16 год. 00 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 423 км., керуючи автомобілем AUDI SQ5 д.н.з. НОМЕР_1 , перевищив встановлене обмеження швидкості руху, більше ніж на 50 км./год., а саме в населеному пункті Крупець, позначеному дорожнім знаком 5.49, 5.50 , рухався зі швидкістю 122 км./год. Швидкість вимірювалася лазерним вимірюванням швидкості руху TRUCAM LTI 20/20 ТС 0001158. Таикми своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Цією постановою позивача притягнуто до відповідальності за вчинення, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 12.4 у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

В якості доказу вчинення водієм зазначеного адміністративного правопорушення додано відеозапис Tru Cam LTI 20/20 ТС 001158, який зазначено в оскаржуваній постанові.

Також долучено відповідачем фотокопію транспортного засобу з приладу LTI 20/20 TruCAM, однак з такої та відеозапису неможливо ідентифікувати номерні знаки транспортного засобу, який допустив порушення швидкості руху.

Таким чином, з вказаних доказів неможливо встановити, що саме позивачем при керуванні транспортним засобом було допущено перевищення швидкості руху, оскільки в цей час рухалися інші автомобілі.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як роз`яснено в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При вирішенні спору, суд враховує, що згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем у позовній заяві обставин.

Відповідачем жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності винесеної постанови суду не надав, суду не було представлено доказів в підтвердження обставин, викладених в постанові по справі про адміністративне правопорушення. Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».

З матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП не надано, а тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування постанови

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 72, 77, 79, 121, 139, 246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 7, 17, 18, 251, 254-257, 280, 288, 293 КУпАП, суд,-

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3221623 від 08.10.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративного відповідності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.,- закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Рівненській області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 605, 60 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

СуддяН. Б. Добош