Справа № 200/4094/20-а
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2024 року

м. Київ

справа №200/4094/20-а

адміністративне провадження № К/990/44991/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Васильєвої І.А.,

суддів: Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №200/4094/20-а за адміністративним позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 №, яким за затримку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість застосовано штраф у сумі 1 026 460,77 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 позовні вимоги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення від 26.12.2019 № задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.12.2019 № в частині застосування штрафних санкцій в сумі 613 583,71 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Справа розглядалася в порядку загального позовного провадження.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 апеляційні скарги Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» та Головного управління ДПС у Донецькій області задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 у справі № 200/4094/20-а скасовано частково. Прийнято нову постанову. Позов Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Донецькій області від 26.12.2019 № на суму 860 687,33 грн. У іншій частині позовних вимог відмовлено.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №200/4094/20-а.

Ухвалою Верховного Суду від 10.12.2024 касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області залишено без руху, установлено скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження.

В межах встановленого строку податковим органом надіслано клопотання про поновлення строків звернення до суду, уточнено підстави касаційного оскарження.

Скаржником вказано підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що при винесені судових рішень судами першої та другої інстанцій застосовано норми матеріального права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №805/4337/16-а, від 13.02.2018 у справі №808/2290/17 щодо застосування положень пункту 57.1 статті 57, пункту 87.9 статті 87 та пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України. На думку скаржника, судами попередніх інстанцій помилково не взято до уваги аргументи Головного управління ДПС у Донецькій області про те, що кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, використовуються у тому числі і на погашення податкового боргу.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не доведено подібність правовідносин у справах, не взято до уваги, що судові рішення суду касаційної інстанції ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, які залежать від їх повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. Посилання на постанови Верховного Суду у скарзі зроблено без аналізу та врахування обставин справ, за яких суд касаційної інстанції зробив ці висновки, які стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а також на момент розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанції, у відповідача не було судових рішень щодо стягнення з рахунків позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість податкового боргу, який виник на підставі декларацій з податку на додану вартість за серпень 2017, вересень 2017, жовтень 2017 року. Інша частина податкового боргу, зазначеного в акті перевірки і відповідних зведених даних, виникла до 01.07.2015, а тому, з огляду на приписи пункту 87.1 статті 87 Податкового кодексу України, цей податковий борг не може погашатися за рахунок коштів на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. При цьому, наведені в акті перевірки судові рішення щодо стягнення податкового боргу з позивача не передбачають стягнення з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, яка є спеціальною відносно стягнення коштів з рахунків електронного адміністрування, передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Враховуючи відсутність в судових рішеннях про стягнення податкового боргу, що виник до липня 2015 року щодо стягнення з рахунків позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість податкового боргу та виникнення податкового боргу на підставі наданих позивачем декларацій з податку на додану вартість за серпень 2017 року, жовтень 2017року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача щодо порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України під час зарахування в рахунок сплати цих зобов`язань коштів з рахунків електронного адміністрування.

Податковим органом такі висновки суду не спростовано. Доводи касаційної скарги зводяться до посилань на практику Верховного Суду, висловлення незгоди з наданою судом апеляційної інстанції правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Скаржником не враховані роз`яснення Верховного Суду щодо того, як мають бути викладені підстави касаційного оскарження, наведені в ухвалах по даній справі, не усунуто встановлені недоліки.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Як на поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження Головне управління ДПС у Донецькій області посилається на наступні обставини:

- введення воєнного стану зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 24.02.2022 до його офіційного закінчення є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами);

- внаслідок тимчасової окупації (блокування) російськими військами міста Маріуполь (місцезнаходження Головного управління ДПС у Донецькій області) унеможливлений доступ до приміщень та документів податкового органу;

- первинна касаційна скарга була подана у межах строків на касаційне оскарження;

- контролюючий орган у найкоротші строки після повернення касаційної скарги повторно звернувся до Верховного Суду з повторною касаційною скаргою;

- дана касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Розглянувши дане клопотання, Верховний Суд приходить до висновку щодо його необґрунтованості, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Касаційну скаргу подано вчетверте, раніше подані касаційні скарги повернуто ухвалами Верховного Суду від 22.04.2024, від 17.06.2024, від 15.08.2024.

Ухвалу від 15.08.2024 про повернення касаційної скарги податковим органом отримано через електронний кабінет системи «Електронний суд» 16.08.2024, повторно касаційну скаргу подано лише 25.11.2024. Відтак, Суд дійшов висновку, що контролюючим органом не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.

Право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.

Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, своєчасної сплати судового збору, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.

Недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених завдань.

Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.

Питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання скарги у більш стислий строк.

Податковим органом не обґрунтовано, яким чином тимчасова окупація (блокування) російськими військами міста Маріуполь (місцезнаходження Головного управління ДПС у Донецькій області) у 2022 році унеможливила своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судових рішень в 2024 році.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

З урахуванням вищевикладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржником не наведено поважних підстав для поновлення пропущеного строку касаційного оскарження.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 329, 332, 333, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку касаційного оскарження та відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Донецькій області про поновлення строку касаційного оскарження рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №200/4094/20-а.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.12.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2024 у справі №200/4094/20-а.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіІ.А. Васильєва В.П. Юрченко В.В. Хохуляк