Справа № 420/17730/24
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/17730/24
Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2024р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, ГУ ДПС в Донецькій області, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 7.05.2024р. №22 «Про відмову в призначенні пенсії за віком»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 1.09.1991р. по 19.08.1994р. у МП «Біг Бен» та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.03.2024р..

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у квітні 2024р. вона звернулася із заявою до пенсійного органу про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До зазначеної заяви були додані необхідні документи про підтвердження загального страхового стажу, які засвідчують правомірність заявлених вимог щодо призначення позивачці пенсії.

Проте, ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення за №22 від 7.05.2024р., яким позивачці відмовлено у призначенні пенсії, оскільки у позивачки відсутній необхідний страховий стаж.

Позивачка вважає вказане рішення протиправним та зазначила, що під час звернення нею до територіального органу ПФ України щодо призначення пенсії було надано усі необхідні документи, які містила усі необхідні дані для підтвердження її стажу роботи.

Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано ГУ ПФУ в Донецькій області №22 від 7.05.2024р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.04.2024р. про призначення пенсії згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти відповідне рішення, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 1.09.1991р. по 19.08.1994р. у МП «Біг Бен» згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 1.09.1981р. та призначити пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення» з 15.03.2024р..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 211,2грн..

В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що пенсійний орган необґрунтовано та безпідставно не врахував до загального трудового стажу роботи позивачки період роботи у МП «Біг Бен» у період 1.09.1991р. по 19.08.1994р., оскільки трудова книжка позивачки містить необхідні записи та працівник не може нести відповідальності за допущені описки роботодавцем при заповненні відповідних документів.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України Серії НОМЕР_2 , копія якого наявна в матеріалах справи.

30.04.2024р. ОСОБА_1 звернулась із заявою до пенсійного органу про призначення їй пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію ГУ ПФУ в Донецькій області.

В подальшому, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення за №22 від 7.05.2024р. про відмову в призначенні пенсії.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 30 років 07 місяців 08 днів.

До страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 1.09.1981р. з 1.09.1991р. по 19.08.1994р., оскільки відсутня назва підприємства при прийомі на роботу.

Вважаючи таку відмову пенсійного органу щодо не зарахування стажу неправомірною, ОСОБА_1 з метою захисту свого порушеного права, звернувся в суд із даним позовом.

Перевіряючи правомірність та законність дій пенсійного органу у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За правилами ч.1 ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Як вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто для призначення пенсії їй на момент призначення пенсії за віком після досягнення 60 років необхідно мати наявного страхового стажу не менше 31рік.

Положеннями п.1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія. Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії, в тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12 серпня 1993р. за №637.

Приписами ст.62 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.1,2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. за №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису. Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004р.. У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.

Згідно п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За правилами п.17,18 Порядку №637, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Згідно п.23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

При цьому, положення приписів Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993р. №637 поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 5.12.2019р. у справі №235/805/17, від 6.12.2019р. у справі №663/686/16-а, від 6.12.2019р. у справі №500/1561/17, від 5.12.2019р. у справі №242/2536/16-а, від 27.02.2020р. у справі №577/2688/17, від 31.03.2020р. у справі №446/656/17, від 21.05.2020р. у справі №550/927/17, від 25.02.2021р. у справі №683/3705/16-а.

Як вбачається із матеріалів справи, що пенсійний орган не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 1.09.1991р. по 19.08.1994р., у трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 від 1.09.1981р. відсутня назва підприємства при прийомі на роботу.

Дослідивши матеріали справи, судовою колегією встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (записи №6 та №7) у період з 1.09.1991р. по 19.08.1994р. ОСОБА_1 працювала у Малому підприємстві «Біг Бен» на посаді викладача англійської мови.

Назва підприємства у записі №6 при прийомі на роботу дійсно відсутня, проте, відповідні записи щодо прийняття на роботу та звільнення з роботи оформлені із зазначенням номерів, дат, наказів та скріплені печаткою підприємства.

Отже, судова колегія вважає, що позивачка має право на зарахування вказаного періоду роботи згідно трудової книжки, що дає право на призначення пенсії.

Однак, згідно розрахунку стажу роботи позивачки, цей період органом пенсійного фонду не був зарахований до її загального страхового стажу.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи пенсійним органом не надано.

При цьому, судова колегія зазначає, що обов`язок щодо повноти та правильності внесення до трудової книжки даних покладено на роботодавця, тобто на підприємство, де працювала позивачка.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Аналізуючи вищевказане, судова колегія зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів уповноваженою особою і, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини уповноваженого органу не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань призначення пенсії.

Враховуючи вищевказане, судова колегія вважає, що пенсійний орган необґрунтовано та безпідставно не врахував до загального трудового стажу роботи позивачки період роботи у Малому підприємстві «Біг Бен» у період з 1.09.1991р. по 19.08.1994р., оскільки пенсійним органом не досліджено усіх обставин.

Також, апеляційний суд зазначає, що не зарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачці у зарахуванні до загального трудового стажу періоду її роботи з 1.09.1991р. по 19.08.1994р. є неправомірним.

На підставі вищевказаного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язання пенсійного органу повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи 1.09.1991р. по 19.08.1994р. в Малому підприємстві «Біг Бен» та вирішити питання про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко