Справа № 580/11157/24
Суддя: Валентина ОРЛЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

17 грудня 2024 року справа № 580/11157/24

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Орленко В.І., перевіривши матеріали адміністративного позову у справі № 580/11157/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) (вул. Ботанічна 24, м. Вінниця, 21010, ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить (в редакції від 10.12.2024) :

-визначити протиправні дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 роки із обов?язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військове звання ОСОБА_1 , шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 роки на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням щомісячного грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії відповідно до ст.43,63 Закону України №2262-ХII від 09.04.1992;

- зобов?язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях на підставі Конституції та Законів України, підготувати та надати ОСОБА_1 оновлені довідки по актуальному прожитковому мінімуму станом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 роки, за матеріалами довідки №33/44/1- С-3160/08-1637 від 25.11.2022, де законом встановлені складові грошового забезпечення, з усіма надбавками звільненого на пенсію до 1 березня 2018 року за відповідною посадою, що містить у пенсійній справі, відповідно до вимог ст.43,63 Закону України №2262-ХII від 09.04.04 92 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. 9 Закону України №2011-ХII від 20.12.1991 «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказати розміри посадового окладу, окладу за військове (спеціальне) звання, проценту надбавку за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення (особливості проходження служби та премій) визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлених законом на 29.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 роки, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 постанови Кабінету Міністрів №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для направлення до пенсійного фонду України в Черкаській області, для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022 та 01.02.2023.

Ухвалою суду від 18.11.2024 позовну заяву залишено без руху шляхом врахування особливостей судового контролю у вирішеній справі (ст.287, 382, 383 КАС України) з урахуванням вимог статті 167 КАС України, окреслення зв`язку сформованих вимог з резолютивною частиною рішення у вирішеній справі 580/11935/23 та надання обґрунтування з якого часу і у порушення яких нормативно-правових актів допущено відповідачем у контексті критеріїв частини 2 статті 2 КАС України. Ухвалою суду від 29.11.2024 продовжено строк для усунення недоліків.

Суд встановив, що Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 №580/11935/23 (ЄДРСР 116836881 - набрало законної сили 09.03.2024): зобов`язано Державну установу «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» підготувати та надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43, 63 Закону довідок України №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ст.9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» вказати розміри посадового окладу, окладу за військове звання, визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 №580/11935/23 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» видала нові довідки про розмір грошового забезпечення станом на 29.01.2020, 01.01.2021 та 01.01.2022, 01.01.2023 для перерахунку пенсії, що позивачем не заперечується.

На думку позивача, видані довідки розраховані шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 за винятком двох складових: премії та надбавки за особливості проходження служби, що розраховані відповідачем із зменшенням відсотків, проте доводів про звернення до суду з метою здійснення судового контролю ст.382, 383, 287 КАС України у справі №580/5896/22 з метою перевірки виконання рішення щодо застосування чи не застосування прожиткового мінімуму встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 - не надає, позаяк у резолютивній частині рішення у справі №580/5896/22 чітко зазначено: відповідно до вимог ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

Підставами позову розуміють обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Під порушенням права розуміється позбавлення його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Великою Палатою Верховного Суду у справі №640/7310/19 (ЄДРСР 94394125) зазначено: особа, яка вважає, що порушені її права, свободи чи інтереси, і яка у зв`язку із цим звертається за їх захистом до адміністративного суду, має зазначити в позовній заяві: хто, який саме суб`єкт владних повноважень порушив її права чи інтереси, яким чином, якими діями (рішенням, бездіяльністю) відбулося втручання в її права, які саме права були порушені, чи належать вони позивачу, які обставини про це свідчать.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Невиконання чи неналежне виконання судового рішення як завершальна стадія розгляду справи не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження (постанова від 21.11.2018 у справі № 816/2016/17 К/9901/50946/18 ЄДРСР 79365485).

Позивач не зазначає та не додає доказів про виконання рішення суду в межах виконавчого провадження та/або про звернення до виконавця чи оскарження його бездіяльності (ст.287 КАС України) щодо можливостей виконавчого провадження у контексті забезпечення виконання резолютивної частини (зобов`язального характеру) судового рішення у справі №580/11935/23 у контексті перевірки судом у межах судового контролю дій відповідача під час застосування правил обчислення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 з метою виготовлення довідки на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, до яких належать, зокрема, зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення тощо.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У постанові від 29.07.2021 у справі № 460/350/19 Верховний Суд підкреслив, процесуальним законом встановлений порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, що необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі. Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Таким чином, не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення в іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, позаяк виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження. Аналогічна за змістом правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а, від 06.02.2019 у справі № 816/2016/17, а також постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 460/350/19, від 11.02.2021 у справі № 420/5234/19, від 26.05.2022 у справі №520/11343/18.

Беручи до уваги суб`єктний склад учасників даної справи, зазначені предмет та підстави даного позову, за наявності виданих довідок відповідачем у межах виконання судового рішення у справі №580/11935/23 суд у межах судового контролю перевіряє повноту виконання змісту резолютивної частини, що містить забов`язання вчинити певні дії, проте викладені обставини та аргументи не свідчить про те, що між сторонами виник новий спір, позаяк із змісту предмету спору у цій справі вбачається, що дії відповідача фактично були спрямовані на виконання рішення від 07.02.2024 №580/11935/23 (ЄДРСР 116836881 - набрало законної сили 09.03.2024), однак повноту і правильність/помилковість таких дій має з`ясувати суд, який вирішив справу і сформував резолютивну частину судового рішення у межах судового контролю (ст.249, ст.287, ч.5 ст.372, ст.378, ст.382. ст.383 КАС України).

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Подача завідомо безпідставного позову за відсутності предмета спору або у спорі, що має вочевидь штучний характер, не спрямована на реальний захист прав, адже особа зловживає своїм правом на судовий захист, не маючи на меті захисту будь-якого охоронюваного законом інтересу. Штучність позову, серед іншого, може бути у разі подачі позову з метою перешкоджання іншому провадженню в іншій справі (https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/zlovzhivannya-procesualnimi-pravami-novi-trendi-ta-shlyahi-borotbi.html).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.45 КАС України).

Беручи до уваги набрання рішенням суду у справі №580/11935/23 законної сили 09.03.2024, не усунення недоліків відповідно до змісту ухвал від 18.11.2024, 29.11.2024, суд доходить висновку про наявність підстав згідно п.2 ч.1 ст.170 КАС України для відмови у відкритті провадження у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення суду у справі №80/11935/23 з тотожними за змістом вимогами у цій справі №580/11157/24.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 45, 170-171, 241-243, 248, 256, 293-297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №580/11157/24 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до адміністративного суду з тим самим адміністративним позовом щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС відповідно до підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням рішення ВРП від 17.08.2021 1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію ухвали направити позивачеві.

Суддя Валентина ОРЛЕНКО