Справа № 420/35922/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/35922/23

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі за позовною заявою Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И Л А :

19.12.2023 Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в які просив:

- зобов`язати відповідачку повернути Департаменту патрульної поліції принтер №10 MPT II серійний номер 133317, а в разі неможливості такого повернення - відшкодувати його визначену вартість, що становить 5 282,00 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок;

- стягнути з відповідачки на користь Департаменту патрульної поліції матеріальні збитки, які завдані в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з її вини, у зв`язку із пошкодженням планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ в розмірі 5 052,89 (п`ять тисяч п`ятдесят дві) гривні 89 копійок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 з 12.11.2018 року є поліцейською роти № 3 батальйону № 1 управління патрульної поліції в Одеській області. 30 липня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю службового транспорту поліції, автомобіля «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . За результатами проведення досудового розслідування, 18 грудня 2021 року відносно відповідачки, яка керувала службовим транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 складено та направлено до суду обвинувальний акт, згідно з якого вона обвинувачувалась у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 07 серпня 2023 року ухвалою Приморського районного суду міста Одеси по справі №522/25474/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Під час несення служби 30.07.2020 року для виконання службових обов`язків екіпаж патрульної поліції, до складу якого входила ОСОБА_1 , був забезпечений, окрім іншого, планшетним пристроєм №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ та принтером №10 MPT II серійний номер 133317, що підтверджується копією журналу обліку видачі, повернення технічних засобів. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, окрім іншого, було пошкоджено службове майно, а саме: планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFTTZ, а також втрачено принтер №10 MPT II серійний номер 133317.

Згідно з довідки про вартісну оцінку завданої шкоди №217 від 20 листопада 2023 року вбачається, що вартість втраченого та пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідачки, службового майна становить: планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер R52G61NFLTZ - 5 052,89 (п`ять тисяч п`ятдесят дві) гривні 89 копійок; принтер №10 MPT II серійний номер 133317 - 5 282,00 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 00 копійок.

Враховуючи наявність причинно - наслідкового зв`язку між діями відповідачки та наслідками за результатами таких дій - завдання матеріальних збитків, позивач просив задовольнити позов.

Відповідач заперечувала проти позову. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, зазначаючи про відсутність даних про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, що підтверджується ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 07.08.2023 року по справі № 522/25474/22 про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України. На думку представника відповідача, суд не встановлював вину останньої у вчиненні кримінального правопорушення, у мотивувальної частини ухвали немає жодних висновків про правові наслідки дій ОСОБА_1 або її бездіяльності, відтак, така ухвала суду не є доказом того, що 30.07.2020 року мало місце ДТП, за вчинення якої передбачено кримінальну відповідальність та відповідачка винна у вчиненні такого правопорушення.

Представник відповідача не погоджується і з тим, що на відповідачку слід покласти матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої шкоди, з підстав того, що вона отримала під звіт планшет та принтер, оскільки таких доказів з боку позивача суду не надано. Представник відповідача звертає увагу, що підставою покладення на поліцейських відповідальності за шкоду регламентовано Законом України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року № 160-ІХ, сукупний аналіз положень якого доводить, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця (у даному випадку - поліцейського) у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між діями військовослужбовця та заподіяної шкоди. Але такі докази не надано. При цьому, представник відповідача звертає увагу, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, та особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність (частина перша статті 5 Закону № 160-ІХ).

Також представник відповідача посилається на те, що за фактом заподіяння шкоди повинно бути проведено службове розслідування та особа має бути притягнута до матеріальної відповідальності на підставі наказу, але таких доказів позивачем не надано. У звязку із порушенням процедури відшкодування з відповідачки завданої позивачу шкоди відсутні законні підстави для задоволення позову.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача та не враховано закриття кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1 з нереабілітуючих обставин, тому наявний причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідачки та завданою шкодою. Суд неповно дослідив матеріали справи та не врахував наявність висновку службового розслідування, проведеного управлінням патрульної поліції в Одеській області 30.10.2023 року, яким встановлений факт та розмір заподіяної шкоди внаслідок вчиненої з вини ОСОБА_1 ДТП.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 проходить службу в управлінні патрульної поліції в Одеській області з 12.11.2018 року, що підтверджується відповідними наказами.

30.07.2020 року о 05 год. 48 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи технічно справним службовим транспортним засобом «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснюючи рух по проїзній частині проспекту Шевченка в місті Одесі, з боку вулиці Армійської у напрямку вулиці Семінарської, при проїзді перехрестя проспекту Шевченка та проспекту Гагаріна по смузі зустрічного для неї напрямку руху на червоний сигнал світлофора, незважаючи на наявність включеного проблискового маячка та спеціального звукового сигналу, вкрай уважною не була, за дорожньою обстановкою та її зміною не слідкувала, не обрала швидкісного режиму руху свого автомобіля, який би дозволив переглянути пересічну проїзну частину на достатній відстані, не переконалася, що інші учасники дорожнього руху бачать автомобіль зі спецсигналами та виконують дії по наданню йому переваги в русі, в результаті чого, при проїзді зазначеного перехрестя скоїла зіткнення з автомобілем «RENAULT TRAFIC» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який здійснював рух у крайній правій смузі проїзної частини проспекту Гагаріна, збоку вулиці Сегедської у напрямку Французького бульвару на зелений для нього сигнал світлофора, чим грубо порушила вимоги п. 2.3.6, п. 3.1 Правил дорожнього руху.

За фактом ДТП 30.07.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження) (кримінальне провадження № 00000787) та розпочато досудове розслідування. В подальшому обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 скеровано до Приморського районного суду.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

За результатами службового розслідування, проведеного за фактом надходження ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 до управління патрульної поліції в Одеській області, останнім 30.10.2023 року складено та затверджено висновок службового розслідування, яким, окрім вчинення 30.07.2020 року з вини ОСОБА_1 ДТП внаслідок грубого порушення нею ПДР, також встановлено пошкодження службового майна: службового автомобілю «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер SM-Т231, терміналу № 57, серійного номеру НОМЕР_3 , та втрачено принтер №10 MPT II серійний номер 133317.

Відповідно до п.3 висновку службового розслідування за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п 1 та 2 ч. 1 ст. 18 та ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», пп. 1,2,10 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, підлягає до дисциплінарної відповідальності інспектор взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 , однак відповідно до ч. 1 ст. 21 Дисциплінарного статуту у звязку із закінченням строку притягнути останню до дисциплінарної відповідальності не є можливим.

Пунктом 7 вказаного висновку доручено передати його копію до відділу правового забезпечення УПП в Одеській області ДПП для проведення претензійно-позовної роботи за фактом пошкодження службового майна: службового автомобіля «TOYOTA PRIUS», планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4, терміналу № 57, та втрати принтеру №10 MPT II серійний номер 133317.

На підтвердження факту отримання відповідачкою планшету, терміналу та принтеру, а також про вартість останніх, позивачем надано до суду копію витягу з журналу обліку видачі, повернення технічних засобів, а також довідка про вартісну оцінку завданої шкоди № 217 від 20 листопада 2023 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з недотримання позивачем ст.8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», а саме: непроведення службового розслідування з питань притягнення до матеріальної відповідальності та притягнення відповідача до такої відповідальності на підставі наказу начальника Департаменту патрульної поліції.

Суд першої інстанції вважав, що оскільки ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 не встановлена вина ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні, відсутня вина останньої у заподіянні шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Крім того, вимагаючи застосувати до відповідачки повну матеріальну відповідальність, ДПП не наводить для цього законних підстав.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду про відмову у задоволенні позовних вимог, але з інших підстав, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини виникли з приводу відшкодування збитків державі, завданих внаслідок неправомірних дій поліцейського, та врегульовані Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII та Законом України від 03.10.2019 № 160-IX «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі».

Статтею 18 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про національну поліцію», зокрема, зобов`язує поліцейського берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів.

Згідно з ч.1 ст. 2 Закону № 160-ІХ дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 160-ІХ підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Частиною другою статті 3 Закону № 160-ІХ передбачено, що умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що до матеріальної відповідальності може бути притягнуто військовослужбовця (у даному випадку - поліцейського) у разі заподіяння прямої дійсної шкоди, наявної з його боку протиправної поведінки та наявності взаємозв`язку між його діями та заподіяної шкоди.

Розмір шкоди, яка може бути покладена на особу, визначена статтями 5-7 Закону № 160-ХІ та залежить від ступеню вини.

Стаття 4 Закону № 160-ІХ передбачає, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди, на чому наголошував представник відповідача.

Судова колегія, вважаючи обставини дотримання позивачем строків притягнення до матеріальної відповідальності визначальними, додатково витребувала матеріали службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції 11.08.2020 року.

З наказу ДПП України від 11.08.2020 року № 1673 вбачається, що службове розслідування призначено не лише за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, до якого можуть бути причетні поліцейські взводу № 2 роти № 3 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області, у тому числі сержант поліції ОСОБА_1 , а й за фактом пошкодження як службового автомобілю «TOYOTA PRIUS», номерний знак НОМЕР_1 , так і планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4, модель SM-Т231, інвентарний номер 101482006, серійний номер R52G61NFLTZ,IMEI 76161; терміналу № 57, серійний номер НОМЕР_3 , та втрати принтеру №10 MPT II серійний номер НОМЕР_4 .

З матеріалів даного службового розслідування, а саме: з рапорту інспектора взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Одеській області Наталії Садковської від 30.07.2020 року та рапорту т.в.о. начальника СЗтТ УПП в Одеській області Владислава Римаря від 03.08.2020 року вбачається, що 30.07.2020 року після того, як екіпаж «Океан - 0303» потрапив у ДТП, з місця події забрано та повернуто до СЗтТ УПП в Одеській області планшетний пристрій Samsung № 19 та термінал № 57 у розбитому, несправному стані; прінтер № 10 - не знайшли. Про вказані обставини також зазначено у доповідній записці від 10.08.2020 року начальника УПП в Одеській області О.Гостіщева на ім`я начальника ДПП Є.Жукова.

З наведеного вбачається, що днем виявлення завданої шкоди, внаслідок ДТП, вчиненої сержантом поліції ОСОБА_1 , є 30.07.2020 року.

Проте, з даними позовними вимогами ДПП звернулось лише 19.12.2023 року, тобто з пропуском трирічного строку, що є самостійною підставою для відмови у позові.

З висновку службового розслідування, затвердженого начальником ДПП Є.Жуковим 23.11.2020, вбачається, що в ході його проведення комісії не надано довідку про вартісну оцінку шкоди, завданої ДТП, у звязку з чим у п.7 резолютивної частини висновку зазначено про направлення його копії до відділу правового забезпечення для проведення претензійно-позовної роботи за фактом пошкодження державного майна, а саме: службового автомобілю «TOYOTA PRIUS», планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4, терміналу № 57, та втрати принтеру №10.

Тільки 30.10.2023 року висновком службового розслідування, затвердженим начальником УПП в Одеській області, яким, окрім вчинення 30.07.2020 року з вини ОСОБА_1 ДТП внаслідок грубого порушення нею ПДР, також встановлено пошкодження службового майна: службового автомобілю «TOYOTA PRIUS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , планшетного пристрою №19 Samsung Galaxy tab 4 серійний номер SM-Т231, терміналу № 57, серійного номеру НОМЕР_3 , та втрачено принтер №10 MPT II серійний номер 133317.

Відповідно до п.3 висновку службового розслідування зазначено про неможливість притягнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 до відповідальності і у звязку із закінченням строку, що додатково підтверджує висновок судової колегії про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із пропуском строку.

Судова колегія не погоджується висновками суду про недоведення вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а отже, не доведення її протиправної поведінки, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, оскільки ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 07 серпня 2023 року по справі № 522/25474/21 її звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, тобто з нереабілітуючих підстав.

У постановах від 02.12.2021 року у справі № 449/1689/19, від 01.02.2024 у справі № 930/497/23, від 10.04.2024 у справі № 577/5002/20 ККС ВС вказав, що нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

Отже, у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, вона позбавляється своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що факт закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 з нереабілітуючих підстав доводить винуватість останньої у вчиненні ДТП, яке сталося 30.07.2020 року.

Наявний і причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою позивача та завданою шкодою, оскільки планшетний пристрій №19 Samsung Galaxy tab 4 та термінал № 57 були пошкоджені (розбиті), а принтер №10 MPT II втрачений внаслідок зіткнення службового автомобілю під керуванням ОСОБА_3 з іншим автомобілем. Вказані технічні засоби були отримані відповідачем 29.07.2020 року для несення служби, що підтверджується записами у відповідному журналі.

Разом з цим, судова колегія не погоджується із визначеним позивачем розміром завданої шкоди на підставі довідки про вартісну оцінку від 20.11.2023 року (а.с.22).

У вказані довідці вартісна оцінка завданої шкоди здійснена за первинною вартістю технічних пристроїв, незважаючи на те, що строк введення їх в експлуатацію вказаний 2016 рік. На думку судової колегії, вартість технічних пристроїв на час їх пошкодження та втрати з урахуванням їх експлуатації протягом 4 років мала бути зазначена з урахуванням ступеню зносу.

Про вказане викладено у Законі № 160-ІХ, відповідно до ч.2 ст.7 якого обчислення розміру шкоди проводиться з урахуванням ступеня зносу військового та іншого майна за встановленими нормами.

Наведені обставини є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія також вважає помилковими висновки суду стосовно визначення підстав для відмови у позові непроведення службового розслідування з приводу заподіяння шкоди та відсутності наказу про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності.

Так, згідно ч.5 ст.10 Закону № 160-ІХ у разі притягнення особи, яка завдала шкоду, до кримінальної відповідальності відшкодування шкоди здійснюється шляхом пред`явлення військовою частиною, установою, організацією, закладом цивільного позову в кримінальному провадженні в порядку, встановленому законом.

Постановлення Приморським районним судом м.Одеси ухвали від 07.08.2023 року по справі № 522/25474/21, якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з нереабілітуючих підстав, фактично прирівнюється до судового рішення про притягнення її до кримінальної відповідальності, оскільки невинуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не встановлена.

Отже, обраний позивачем спосіб відшкодування завданих збитків ОСОБА_1 відповідає вимогам закону.

Крім того, судова колегія враховує, що обставини заподіяння шкоди відповідачем внаслідок вчиненого ДТП були досліджені як вході службового розслідування у 2020 році, так і в ході проведеного у жовтні 2023 року.

Відповідно до ч.4 ст.317 рішення суду першої інстанції підлягає зміні з підстав відмови у задоволенні позовних вимог Департаменту патрульної поліції, які викладені у мотивувальній частині цієї постанови.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 лютого 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року змінити з підстав відмови у задоволенні позовної зави Департаменту патрульної поліції, які викладені у мотивувальній частині постанови.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення, з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В. Вербицька

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: К.В. Кравченко