Справа № 520/35053/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 р.Справа № 520/35053/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі №520/35053/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_2 , апелянт), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним дії ГУ ПФУ в Харківській області викладені у листі від 21 листопада 2023 р. № 32297-36749/К-03/8-2000/23.

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня поточного року (П 80% х Зп(мін)х5, де П - розмір пенсії, Зп (мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня поточного року), без обмеження її граничним розміром та здійснювати перерахунок щороку у зв`язку із зміною мінімальної заробітної плати 01 січня.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що він є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, та йому встановлено інвалідність ІІ групи. За наслідками звернення про перерахунок пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру пенсії за формулою: пенсія = 80%*Зп(мін)*5, йому було відмовлено. Стверджує, що ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як нормою прямої дії встановлено розмір пенсії, на яку він має право. При цьому вважає, що відповідач не має права, без його згоди, застосовувати інші формули обрахунку його пенсії.

Також покликався на рішення Конституційного Суду України № 7-р(І)-2023 від 13.09.2023, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, за якою норми і положення статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування. Положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, за якою норми і положення статті 54 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, утрачає чинність із дня ухвалення цього Рішення.

Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги та надав відзив на неї, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а скаргу без задоволення. Вказав на відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки його розмір визначено правильно, а саме, за формулою визначеною у постанові Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, представників відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач має ІІ групу інвалідності, відноситься до першої категорії осіб учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Харківській області.

В листопаді 2023р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії в якій просив здійснити нарахування та виплату його пенсії у відповідності до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.02.2021 по справі № 520/18251/2020, а саме виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положень ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без обмеження граничного максимального розміру пенсії (в редакції на день винесення рішення суду), без врахування положень постанов Кабінету Міністрів України тобто як норму прямої дії.

Листом відповідач повідомив позивача, що рішенням суду по справі № 520/18251/2020 не зобов`язано управління проводити розрахунок пенсії за нормами прямої дії. Вказано, що пенсії особам з числа учасників ліквідації Чорнобильської та особам з інвалідністю, що настала в наслідок каліцтва чи захворювання в зв`язку з Чорнобильською катастрофою, призначаються відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" (зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 № 851).

Вважаючи такі дії ГУ ПФУ в Харківській області протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, посилаючись на позицію Верховного Суду, викладену у постанові за результатами розгляду зразкової справи №520/12609/19, виходив з того, що позивачеві правильно обраховано розмір його пенсії, з урахуванням приписів Постанови Кабінету Міністрів від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи"

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, умови соціального захисту потерпілого населення визначено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон 796-XII).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 59 Закону № 796-XII військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до ст. 54 цього Закону.

Частиною 3 ст. 59 Закону № 796-XII визначено, що при обчисленні пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 цього Закону особам із числа військовослужбовців, у тому числі військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали безпосередню участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт під час проходження військової служби (військових зборів), внаслідок чого стали особами з інвалідністю, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 1210).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/18251/2020 визнано протиправною бездіяльність та скасовано рішення ГУ ПФУ у Харківській області №89 від 01.12.2020.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня відповідного року, у відповідності до положення ч.3 ст.59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії починаючи з квітня 2019 року.

В квітні 2021 року вище зазначене рішення суду було виконано відповідачем.

Позивач не погодився з проведеними нарахуваннями, на виконання рішення суду. Вважає, що при перерахунку пенсії відповідачем неправомірно було застосовано положення постанови КМУ та обмеження граничним розміром.

Щодо застосування під час проведення перерахунку пенсії, відповідно до рішення суду, колегія суддів зазначає.

Постановою КМУ від 15 листопада 2017 року № 851 Порядок № 1210 доповнено пунктом 9-1, зі змісту якого випливає, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Зазначено також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Постановою КМУ від 26 червня 2019 року № 543 абзац перший пункту 9-1 Порядку № 1210 викладено у редакції, згідно якою за бажанням військовослужбовців, зокрема військовозобов`язаних, призваних на військові збори, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (військових зборів) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою. Нова редакція цього пункту передбачала також, що у разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Так, згідно з пунктом 9-1 Порядку № 1210 за бажанням осіб із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", стосовно яких установлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, осіб, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, пенсії по інвалідності, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа розраховуються виходячи із заробітної плати, визначеної з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, та обчислюються за формулою: П = Зс х Кзс х Кв/100%, де П - розмір пенсії;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначається як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, збільшена (збільшений) на відповідні коефіцієнти збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої (якого) сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, визначені починаючи з 2019 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124;

Кзс - середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії;

Кв - розмір відшкодування фактичних збитків (у відсотках).

Середньомісячний коефіцієнт заробітної плати, який враховується під час обчислення пенсії (Кзс), визначається за формулою:

Кзс=Зп(мін) х 5/Зс1,

де Зп(мін) - розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року;

Зс1 - середня заробітна плата (дохід) в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за рік, що передує відповідному року.

Розмір відшкодування фактичних збитків (Кв) визначається як відсоток втрати працездатності, визначений органами медико-соціальної експертизи.

У разі зміни розміру мінімальної заробітної плати проводиться перерахунок зазначених пенсій виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Отже, пункт 9-1 Порядку № 1210 прийнятий на реалізацію норми частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ.

Дійсно, п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати не є розміром пенсії, а є лише однією зі складових, з якої необхідно здійснювати розрахунок пенсії.

Закон 796-XII не містить положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачає проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої палати Верховного Суду від 21 квітня 2021 року по справі № 520/12609/19 та відповідно до частини 5 статті 242 КАС України, підлягає врахуванню судом при розгляді цієї справи.

Застосування формули, передбаченої Порядком № 1210, при обчисленні розміру пенсії узгоджується також зі змістом ч.3 ст. 59 Закону № 796-ХІІ, що передбачає право особи на обчислення пенсії по інвалідності відповідно до цього Закону або за бажанням - із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

При цьому Закон № 796-XII та Закон № 2262-XII не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, водночас передбачають проведення розрахунку пенсії у порядку, передбаченому КМУ, за формулою, в якій однією зі складових є п`ятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Із наданих копії рішень пенсійного органу вбачається, що на виконання вище зазначеного судового рішення позивачу проведений перерахунок пенсії з квітня 2019 року із застосуванням Порядку №1210.

З урахуванням вище зазначених колегія суддів прийшла до висновку про правомірність застосування відповідачем при перерахунку пенсії позивачу положень Порядку №1210, як наслідок доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.

Щодо посилання апелянта на протиправне обмеження граничним розміром пенсії після проведення перерахунку згідно рішення суду колегія суддів зазначає.

Із матеріалів пенсійної справи встановлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 25.04.2019 складає 13605,67 грн, що є меншим ніж 14970,00 грн (при прожитковому мінімуму для непрацездатних осіб 1497 грн). В подальшому, також загальний розмір пенсії ОСОБА_1 складав менше ніж десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Доказів зворотного позивачем, в силу ч.1 ст. 77 КАС України, до суду надано не було.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на рішення Конституційного Суду України № 7-р(І)-2023 від 13.09.2023, з таких підстав.

Конституційний Суд України у цьому рішенні визнав неконституційними положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, за якою норми і положення статтей 50, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

При цьому, Конституційний Суд України у п. 2.7 цього рішення вказав, що «Зі змісту положення пункту 26 розділу VI „Прикінцеві та перехідні положення Кодексу вбачається, що цим положенням: не внесено будь-яких змін (доповнень) безпосередньо до Закону № 796; не скасовано, не змінено, не доповнено, не зупинено (призупинено) дії будь-якого положення Закону № 796; не встановлено розмірів соціальних виплат особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.», а току визнання неконституційними положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України не впливають на чинність приписів Закону № 796-XII та правомірність обрахунку пенсії позивача, виходячи з п`ятикратної мінімальної заробітної плати, обрахованого за встановленою Кабінетом Міністрів України формулою.

Посилання апелянта на висновки Конституційного Суду України, викладені у низці його рішень, та на те, що такий обрахунок пенсії обмежує права позивача, колегія суддів відхиляє як безпідставний, оскільки позивачем не доведено факту того, що розмір отримуваної ним пенсії, за результатами такого перерахунку, зменшився.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п. 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 року по справі № 520/35053/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 19.12.2024.