Справа № 766/10741/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 766/10741/24

Категорія:113070000 Головуючий в 1 інстанції: Скрипнік Л.А.

Час і місце ухвалення: 09:00 год, м. Херсон

Дата складання повного тексту: 27.09.2024 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Благовірного Владислава Віталійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора поліції 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Благовірного В.В., Департаменту патрульної поліції (далі ДПП) про:

- скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ББА №163021 від 06 червня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.;

- закриття справи про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 06 червня 2024 року інспектор поліції 1 взводу 2 роти УПП в Миколаївській області Благовірний В.В. склав постанову: серія ББА №163021, якою необґрунтовано притягнув його до юридичної відповідальності із накладенням штрафу у розмірі 340 грн. за нібито рух на легковому автомобілі по автомобільній дорозі М 14 з порушенням швидкісного режиму в населеному пункті.

Позивач вказував, що не зупинявся 06 червня 2024 року працівниками патрульної поліції в населеному пункті, та не порушував правил дорожнього руху, тобто відсутня сама по собі така подія, що виключає можливість притягнення його до будь-якої юридичної відповідальності. Окрім того, позивач наголошував, що його не було запрошено на розгляд адміністративної справи, яка нібито була призначена на 06 червня 2024 року об 11.00 годині у м. Миколаїв за адресою: вул. Новозаводська, 1/Б.

Зазначав, що інспектор поліції перед винесенням постанови в адміністративній справі не виконав обов`язок щодо з`ясування: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. У всій сукупності вищевикладені факти вказують на те, що інспектор поліції виніс незаконну та необґрунтовану постанову серія ББА №163021 від 06 червня 2024 року, чим порушив права та інтереси позивача.

Відповідач ДПП, позов не визнав, вказуючи, що під час несення служби 29 травня 2024 року інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam, серійний номер ТС0008348, було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР). А саме, водій транспортного засобу Renault Koleos з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М14 на 119 км (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ), зі швидкістю 73 км/год (сімдесят три) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі Закон №580-VIII). Поліцейський підійшов до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п.2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закон №580-VIII та п.2.4 "а" ПДР України.

ДПП наголошував, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008348 та відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів.

На відеозаписі з приладу TruCam LTI 20/20 серійний номер ТС008348 було зафіксовано порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу Renault Koleos з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по автодорозі (далі а/д) М14 на 119 км (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ), зі швидкістю 73 км/год (сімдесят три) км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Поліцейськими було зупинено даний автомобіль, було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу та повідомлено про те, що буде проводитись розгляд справи стосовного вчиненого правопорушення з подальшим винесенням оскаржуваної постанови. Водієм було виявлено бажання заявити усне клопотання про перенесення розгляду справи на 06 червня 2024 року на 09:00 год., у приміщенні управління патрульної поліції в Миколаївській області ДПП у зв`язку з тим, що хоче проводити розгляд справи у присутності адвоката. Поліцейським було задоволено клопотання водія про перенесення розгляду справи та погоджено з водієм дату, час та місце розгляду адміністративної справи, проте, 06 червня 2024 року о 09:00 год., водій (позивач) на вказану дату, час та місце не з`явився, що в свою чергу підтверджується копією "Журналу відвідувань управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції" де відображено, що 06 червня 2024 року на вказаний час позивач не з`явився та перший запис про відвідувача з`явився о 09:07 год. Відповідно до відомостей викладених рапорті поліцейського Благовірного В.В. ним було здійснено дзвінок ОСОБА_1 , але слухавку ніхто не підняв. Відповідно після чого, ще зачекавши певний проміжок часу поліцейським об 11:06 год. було винесено оскаржувану постанову (з датою порушення 29 травня 2024 року та відповідною датою складання 06 червня 2024 року), що фіксувалось на нагрудний відеореєстратор ББА 163021. Факт правопорушення та процедуру винесення постанови було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор. Оскільки УПП у Миколаївській області має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданими до неї документами було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання, тому, надати відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим.

Відповідач інспектор поліції 1 взводу 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Благовірний В.В., не скористався правом звернення до суду з відзивом на позов.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, відповідно ст. 286 КАС України.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 до ДПП задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №163021, винесену 06 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУПАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Стягнуто з Управління патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605,60 грн судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору.

У задоволенні адміністративного Золотаревського К.О. до ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- апелянт наголошує, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень, відеозаписом з приладу ТгиСат LTI 20/20 серійний номер ТС008348 та відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів;

- на відеозаписі з приладу ТгиСат ЦТІ 20/20 серійний номер ТС008348 було зафіксовано порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу Renault Koleos з державним номерним знаком НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М14 на 119 км (Одеса-Мелітополь-Новоазовськ), зі швидкістю 73 км/год км/год при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 23 (двадцять три) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України;

- апелянт зазначив, що оскільки УПП у Миколаївській області має обмежені технічні можливості для зберігання значного обсягу інформації тривалий час, то відеозапис на час отримання ухвали суду разом з позовною заявою та доданих до неї документів було видалено за сплином 35-денного терміну зберігання. Тому, надати відеозаписи в якості доказу до суду не видається можливим, але це не значить, що особа яка вчинила проступок має уникнути адміністративної відповідальності. Враховуючи принцип невідворотності, який передбачає неминучість настання адміністративної відповідальності для особи, яка вчинила адміністративний проступок;

- рапорт являється письмовим поясненням посадової особи (інспектора) безпосередньо керівництву стосовно обставин справи та несе в собі офіційний, доповідний характер. Аналізуючи рапорт поліцейського, можна прийти до висновку про те що письмові пояснення повністю збігаються з відеозаписом з нагрудного відеореєстратору, винесеною постановою, а отже, є стабільними та об`єктивними, тому рапорт необхідно вважати видом письмово доказу.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Колегія суддів, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2024 року іншими учасниками справи не оскаржено.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

06 червня 2024 року об 11.06 у м. Миколаєві поліцейським взводу 1 роти 2 батальону 1 УПП в Миколаївській області ДПП Благовірним В.В. винесено постанову серії ББА №163021, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

У постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що 29 травня 2024 року о 15:39 год. в Миколаївській області, Миколаївський район, на а/д М14, 119 км., водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Reno Koleos CKC RKO-ПС д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 73 км/год, у населеному пункті, де дозволяється рухатися зі швидкістю 50 км/год, чим перевищив максимальне обмеження швидкості на 23 км/год, чим порушив п.п. 12.4 ПДР України, Порушення зафіксоване на прилад TRUCAM TC008348 та нагрудні відеореєстратори 470995/474954, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. У цій же постанові підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній, із зазначенням того, що вказана особа не з`явилась.

Прилад ТruCAM LTІ 20/20 ТС 008348 має сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року, сертифікат перевірки від 26 грудня 2018 року, дійсний до 26 грудня 2028 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 11 грудня 2024 року, чинне до 11 грудня 2024 року.

Згідно оскаржуваної постанови власником автомобіля є Виконавчий комітет Долматівської сільської ради.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки суду не надані відповідні докази, і не спростовані твердження водія, які б мали бути перевірені посадовою особою і спростовані, а також виходячи з принципу презумпції невинуватості, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувана постанова є необґрунтованою, а склад зазначеного в ній адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, (у даному випадку факт порушення водієм вимоги дорожнього знаку) не встановлений.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, абз.1 ст. 9, ч.1 ст. 122, ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП, ч.1 ст. 8, п.11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року №580-VIII, ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону №580-VIII визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до положень ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі Закон №3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі ПДР)

Пунктом 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно абз.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ББА №163021 від 06 червня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з перевищення ним встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, визначених п.12.4. ПДР.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що автомобіль, який рухався поза межами допустимої швидкості був під керуванням позивача.

Так, в матеріалах справи міститься фото з TruCam II з якого вбачається, що транспортний засіб марки Renault Koleos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 29 травня 2024 року о 15:39 год. рухався в Миколаївській області, Миколаївський район, на а/д М14, 119 км., зі швидкістю 73 км/год., яка перевищує допустиму швидкість визначену п.12.4. ПДР.

Разом з тим, з вказаного фото не можливо встановити, що транспортним засобом марки Renault Koleos, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вказаний час та місці керував саме ОСОБА_1 . При цьому, колегія суддів враховує, що згідно оскаржуваної постанови зазначений транспортний засіб належить Виконавчому комітету Долматівської сільської ради (а.с.130).

Окрім того, колегія суддів вважає що, рапорт поліцейського В. Благовірного з обґрунтуванням підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не є належним доказом в розумінні ст. 73 КАС України, оскільки він не містить дати його написання, та складений посадовою особою патрульної поліції, тобто особою яка є заінтересованою в результатах розгляду справи.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 взагалі заперечує факт того, що саме він керував автомобілем Renault Koleos у час та місці зазначеному у оскаржуваній постанові та, відповідно із тим, що його було зупинено відповідачами за обставин вказаними у рапорті ОСОБА_2 .

Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Колегія суддів наголошує, що посилання відповідачів на те, що відеозаписи з камер були знищені за строком зберігання, не звільняє їх від обов`язку довести певні обставини "поза розумним сумнівом".

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, а тому постанова серія ББА №163021 від 06 червня 2024 року є протиправною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Згідно вимог КУпАП до порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності, а також наявність події та складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Згідно приписів КАС України, саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести наявність події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 р.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 18 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.