Справа № 160/28301/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/28301/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Ремез К.І.) в адміністративній справі №160/28301/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, у якій позивач просила суд визнати дії відповідача Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, які полягають у відмові розглянути звернення позивачки, ОСОБА_1 , щодо продовження строку дії її, громадянки РФ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні з видачою їй нової посвідки, які відображені у повідомленні про відмову в прийнятті документів від 08.12.2022 № 0421 та повідомленні Про розгляд звернення від 08.08.2024 № Р-684/6/1201-24, протиправними та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, розглянути звернення позивачки з урахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 25.10.2024 позовну заяву залишено без руху через пропуск строку звернення до адміністративного суду, встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

30.10.2024 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Представник позивача у заяві вказав, що строк звернення до суду із адміністративним позовом був пропущений у зв`язку з тим, що позивачка 08.12.2022 дізналася про відмову у прийнятті документів для обміну посвідки на тимчасове проживання, після чого вона подала заяву про скасування рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, остаточне рішення було ухвалене 16.05.2024. Через участь позивачки у іншому судовому процесі вона, на думку представника позивача, була позбавлена можливості звернутися до суду із цим позовом.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2024 року позовну заяву - повернуто позивачу.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати її, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

У скарзі вказує про незгоду з висновками суду щодо пропуску нею строку звернення до суду, оскільки 08 серпня 2024 позивачкою було отримано чергову відмову від ДМС, що й змусило її знову звертатися до суду за захистом своїм порушених прав, а саме для відновлення законного права на отримання посвідки на тимчасове проживання в Україні з огляду на скасування рішення № 139 про скасування посвідки на тимчасове проживання від 18 жовтня 2022 року № НОМЕР_1 . Позов було подано 23 жовтня 2024 року.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначено про те, що відмова у прийнятті документів оформлена 08.12.2022, а отже наявність повторних звернень до відповідача не є підставою для нового обліку строку звернення до суду з позовом.

Позивачем подано додаткові пояснення в яких вказала, що повторне звернення до відповідача було з нових підстав, а отже строк звернення до суду слід обраховувати не з грудня 2022 року.

В силу статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Повертаючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала суду достатніх доказів того, що вона не мала об`єктивної можливості звернутися до суду із позовом у строки, визначені процесуальним законом, а викладені у позові обставини не є по суті об`єктивними перешкодами для звернення до суду у строки визначені законодавством.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, доходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Звернення до суду з пропуском цього строку за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.

Частинами 1 - 4 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Встановлений КАС України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивач просить визнати протиправними дії, Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, які полягають у відмові розглянути звернення позивачки, ОСОБА_1 , щодо продовження строку дії її, громадянки РФ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на тимчасове проживання в Україні з видачею їй нової посвідки, які відображені у повідомленні про відмову в прийнятті документів від 08.12.2022 № 0421 та повідомленні Про розгляд звернення від 08.08.2024 № Р-684/6/1201-24, та зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, розглянути звернення позивачки з урахуванням висновків суду.

Так, залишаючи без руху позовну заяву позивача, а згодом повертаючи позов суд дійшов висновку, що позивач не надала суду достатніх доказів того, що вона не мала об`єктивної можливості звернутися до суду із позовом у строки, визначені процесуальним законом, викладені у позові обставини не є по суті об`єктивними перешкодами для звернення до суду.

Водночас, роблячи висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, суд першої інстанції не встановив дату коли особа фактично дізналася або мала можливість дізнатися про вчинення протиправних дії, та не вказав саме про які дії і якого періоду суд виснував такі висновки.

Позивач і відповідач зазначають суду апеляційної інстанції про свою позицію стосовно протиправних дій, за позицією позивача, грудня 2022 та серпня 2024 років.

Проте висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на певного строку, з якого обраховував початок перебігу строку звернення до суду, та щодо яких спірних дій було здійснено обрахунок строку.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Вимоги позивача про задоволення судом апеляційної інстанції заяви про поновлення строку звернення до суду з позовом відхиляються, оскільки суд апеляційної інстанції не наділений такими повноваженнями.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 315, 317, 320, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в адміністративній справі №160/28301/24 скасувати, матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття/підписання на не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак