Справа № 520/27981/24
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням індексації пенсії, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", нарахованої із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197, у повному обсязі без обмеження розміру індексації в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. та без обмеження пенсії максимальним розміром з 06.05.2023;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію, з урахуванням індексації пенсії, відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році", нарахованого із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796, у повному обсязі без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1 7 пункту 2 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. та без обмеження пенсії максимальним розміром з 01.03.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 та №185 від 23.02.2024 про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023-2024 роках позивачу встановлено індексацію з урахуванням вимог абзацу 2 пункту 10 постанови у розмірі 1500,00 грн., а не з розрахунку коефіцієнта збільшення 1,197 та 1,0796. На думку позивача, відповідач порушив його конституційні права на соціальний захист, що підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 11.10.2024 у справі відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачем ГУПФ України в Харківській області 17.10.2024, що підтверджується довідкою про доставку листа в електронний кабінет відповідача в системі "Електронний суд". Проте, у встановлений судом строк, представник відповідача правом надати письмовий відзив не скористався, клопотань про продовження строку надання відзиву на позовну заяву, визнання позову суду не надсилав.
За правилами частини 6 статті 162 КАС України визначено, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Статтею 258 КАС України визначено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши викладені сторонами обставини справи та надані на їх підтвердження докази, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, позивач отримує пенсію, призначену на умовах призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".
На виконання рішення суду відповідачем здійснено перерахунок пенсії.
З 01.03.2023 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році". Підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 постанови № 168, в межах граничної суми збільшення, а саме на 1500,00 грн.
З 01.03.2024 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024". Підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 постанови № 185, в межах граничної суми збільшення, а саме на 1500, 00 грн.
На виконання вказаних постанов, позивачу проведено перерахунок пенсії з урахуванням індексації з 01.03.2023 та 01.03.2024, з обмеженням максимальним розміром.
Вважаючи, що відповідачем вчинені протиправні дії, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Згідно з частиною другою статті 42 Закону України від 09.07.2013 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Пунктом 8 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний бюджет на 2023 рік" №2710-IX (далі Закон №2710) від 03 листопада 2022 року встановлено, що у 2023 році […] частина друга статті 42 Закону №1058 […] застосовується у порядку, на умовах та строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту населення найбільш вразливих верств населення у 2023 році" № 168 (далі Постанова № 168).
Приписами Постанови № 168 встановлено, що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.
Пунктом 10 Постанови № 168 встановлено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 - 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Пунктом 6 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державний бюджет на 2024 рік" від 09 листопада 2023 року № 3460-IX (далі Закон №3460) встановлено, що у 2024 році […] частина друга статті 42 Закону №1058 […] застосовується у порядку, на умовах та строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" від 23 лютого 2024 року № 185 (далі Постанова № 185).
Пунктом 1 постанови № 185 встановлено, що з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.
Пунктом 3 Постанови № 185 встановлено, що […], розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.
Згідно з частиною першою статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.
Відповідно до підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.
При розгляді справи судом встановлено, що відповідачем здійснена індексація пенсійних виплат позивача з використанням передбачених Кабінетом Міністрів України коефіцієнтів.
Зокрема, Верховний Суд вказав, що в абзаці третьому пункті 10 постанови від 24 лютого 2023 року № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" Кабінет Міністрів України визначив верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі 1500,00 грн, яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення перерахунку пенсії на виконання пункту 2 цієї постанови.
Вказане обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.
Отже, підвищення розміру пенсії в порядку, передбаченому пунктом 2 постанови № 168 із застосуванням обмеження верхньої межі індексації, відповідає частині другій статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у своїй сукупності він не є меншим за мінімальний розмір збільшення, визначеного абзацом другим частини другої статті 42 цього Закону.
Таким чином, пунктом 10 Постанови № 168 від 24.02.2023 та пунктом 3 Постанови №185 чітко встановлено обмеження розміру збільшення 1500 грн. Виключень щодо неврахування пункту 10 Постанови № 168 та пункту 3 Постанови № 185 під час такого перерахунку пенсії, законодавство не містить. Зазначений пункт 10 Постанови № 168 та пункт 3 Постанови №185 є чинними і не суперечить нормам закону, а тому підлягають застосуванню відповідачем.
З матеріалів справи випливає, що позивачу нараховано індексацію пенсії з використанням коефіцієнту збільшення 1,197 та коефіцієнту збільшення 1,0796 з обмеженням у сумі 1500 грн, що відповідає вимогам Постанови № 168, прийнятої на виконання пункту 8 розділу "Прикінцеві Положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" та Постанови № 185, прийнятої на виконання пункту 6 розділу "Прикінцеві Положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", а тому право позивача на збільшення пенсії згідно з Постановою №168 від 24.02.2023 та Постанови № 185 від 23 лютого 2024 року не порушено.
При цьому, судом враховується, що норма законодавства про те, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, не може перевищувати 1500 гривень, не є дискримінаційною відносно позивача, оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.
Крім того, суд зазначає, що дія Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" зупинена на 2023 рік згідно пункту 3 розділу Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що пенсійний орган, нарахувавши позивачеві з 01.03.2023 та 01.03.2024 індексацію (підвищення) пенсії в межах суми 1500 грн, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством.
Щодо обмеження максимального розміру пенсії.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ.
Статтею 10 Закону №2262-ХІІ встановлено, що призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Відповідно до статті 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих), зокрема, відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Цим же Законом викладено у новій редакції частину п`яту статті 43 Закону №2262-ХІІ, якою встановлено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08 липня 2011 року №3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" передбачено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
У той же час, згідно з пунктом 2 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 №911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.
Це означає, що зазначені положення Закону щодо обмеження максимальним розміром пенсії не можуть застосовуватися до позивача, оскільки пенсію йому було призначено до 01 січня 2016 року.
Крім того, Конституційним Судом України неодноразово визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення законодавства, якими був обмежений максимальний розмір пенсії. Внесення в подальшому змін до Закону шляхом зазначення іншого часового періоду, протягом якого діють обмеження максимального розміру пенсії, по суті суперечить висновкам Конституційного Суду, оскільки вирішальне значення має не період дії обмеження, а сам факт протиправного обмеження права особи на отримання пенсії у належному розмірі.
З огляду на це, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо обмеження пенсії позивачу максимальним розміром є протиправними і позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.
Керуючись ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Шляхова