Справа № 344/19791/24
Суддя: Кіндратишин Л. Р.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/173/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Грималюк Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду адміністративну справу в порядку спрощеного позовного провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить : визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.10.2024, серія ЕНА 3355524 та справу про адміністративне правопорушення закрити, за відсутності в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог, зокрема зазначено, що постанова є незаконною та необґрунтованою. Позивач дійсно рухався своїм транспортним засобом Toyota Corolla по вул. Галицька у м. Тисмениця. Однак, жодних правил дорожнього руху позивач не порушував. Він здійснив рух прямо через регульоване світлофором на мигаюче зелене перехрестя, проте проїзд перехрестя відбувся з дотриманням ПДР. Після проїзду перехрестя автомобіль позивача був зупинений поліцейським.

На вимогу позивача щодо надання доказів проїзду на жовтий сигнал світлофора було продемонстровано відео, яке відображало момент самого проїзду перехрестя, проте відображала вже безпосередньо проїзд після перехрестя, а відтак не може підтверджувати факту вчинення правопорушення, проте поліцейський все ж таки прийняв оскаржувану постанову за відсутності доказів.

Під час прийняття оскаржуваної постанови поліцейським не взято до уваги те, що при притягнені водія до відповідальності за порушення п. 8.7.3.г. ПДР (проїзд перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора) слід врахувати, що вказаний ПДР діє у взаємозв`язку з п. 8.11 ПДР, згідно з яким водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки в гору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому п. 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач рухаючись через перехрестя, в силу вимог п.8.11, 8.10 ПДР не міг здійснити зупинку автомобіля, оскільки позаду нього рухались інші автомобілі, що б могло спричинити небезпечну ситуацію на дорозі через екстрене гальмування, а тому з метою забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач проїхав на мигаючи зелене світло світлофора.

Крім того, на дорозі по вул. Галицька в м. Тисмениця, було відсутнє розташування стоп-лінії, відстань від такої лінії до світлофора, сигналами якого керувався поліцейський при наданні оцінки дотримання правил дорожнього руху його учасниками.

ПДР передбачають окремі випадки, які дають право водію проїхати на жовтий сигнал світлофора.

06.11.2024- ухвалою головуючої відкрито провадження у справі.

25.11.2024- представником відповідача подано відзив.

02.12.2024- представником позивача подано відповідь на відзив. Зокрема зазначено, що у взаємозв`язку із п. 8.11. ПДР не вдаючись до екстреного гальмування, оскільки позаду позивача рухався автомобіль, який також не зупинився, позивачу дозволялось рухатись далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Представник позивача адвокат Микулич І.В. позов просив задоволити, зокрема з мотивів, що викладені письмово.

Представник відповідача Корнутій М.В. подав відзив, у позові просив відмовити. У судовому засіданні послався на мотиви, що викладені у відзиві. Зокрема, що всі доводи позивача спростовуються відео, яке долучено по постанови.

Вислухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали адміністративної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 3355524 від 27.10.2024, що складена поліцейським відділення поліції №1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУПН в Івано-Франківській області капітаном поліції сержантом поліції Зозуля Назаром Романовичем, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.10.2024 о 16:56:15 в м. Тисмениця по вул. Галицька керуючи транспортним засобом TOYOTA COROLLA, н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд регульованого перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.г. ПДР- порушення проїзду регульованого перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступний.

Таким чином, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 510 грн.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, КУпАП, Правилами дорожнього руху України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з положеннями статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Згідно з нормами п.8.7.3 г,є ПДР сигнали світлофору мають, зокрема, такі значення - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, червоний сигнал, у тому числі миготливий, взагалі забороняє рух.

Відповідно з пунктом 8.11 цих Правил водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Частиною другою статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до наданого відповідачем відеозапису, позивач дійсно рухаючись на автомобілі TOYOTA COROLLA, н.з. НОМЕР_1 почав перетинати перехрестя на жовтий сигнал світлофору, внаслідок чого був зупинений екіпажем патрульної поліції.

З аналізу відеозапису встановлено, що на 41 секунді відеозапису увімкнувся мигаючий зелений сигнал світлофора, який є дублюючим для всіх світлофорів та вмикається одночасно. При цьому, відбувається рух транспортних засобів, зокрема того транспортного засобу, що рухався перед транспортним засобом позивача у зустрічному напрямку до патрульного автомобіля. На 45 секунді відеозапису, автомобіль, що рухається перед автомобілем позивача здійснює проїзд світлофора на жовтий сигнал до виїзду на перехрестя, за ним рухається автомобіль позивача - 46 секунді, а за таким інший автомобіль на 48 секунді, у той час коли відбувається увімкнення червоного сигналу. Проїзд відбувається з достатнім інтервалом руху між трьома зазначеними автомобілями.

Враховуючи, що згідно п.8.7.3. ПДР жовтий та червоний сигнали світлофору забороняють рух транспортних засобів, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 дійсно проїхав перехрестя на забороняючий сигнал світлофора ( жовтий), тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Доводи позивача з приводу того, що перед проїздом перехрестя мав місце мигаючий зелений сигнал світлофору, спростовуються тим, що на момент виїзду на перехрестя на світлофорах вже 4 секунди був увімкнений мигаючий зелений сигнал, проїзд перехрестя мав місце на жовтий сигнал, що апріорі не забезпечує безпеку дорожнього руху та відповідно до п.8.11 Правил не надавало водію можливості рухатися.

Також, слід зазначити, що позивач зобов`язаний був на мигаючому зеленому сигналі світлофору зменшити швидкість, оскільки зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнений сигнал, який забороняє рух, та здійснити повільне гальмування і зупинитися на жовтий сигнал світлофору. Однак, ОСОБА_1 , як вже зазначалося вище, здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофора.

При цьому, жодних вагомих причин, які б унеможливлювали зупинку керованого позивачем автомобіля на перехресті перед світлофором на його забороняючий сигнал, позивачем не наведено. Посилання сторони позивача на той факт, що позаду рухався ще один автомобіль, відтак у разі екстреного гальмування могла бути створена аварійна ситуація не може бути належним. Адже, враховуючи те, що як вже зазначено зеленим миготливим сигналом світлофора було здійснено відповідне попередження, а враховуючи рух автомобілів, дозволену швидкість автомобілів в межах населеного пункту та те, що з відео вбачається, що автомобілі рухались із такою швидкістю та інтервалом, яка дозволяла реагувати на сигнали світлофора, зменшувати швидкість, здійснювати зупинку.

Той факт, що година, яка відображена на відео та у постанові, у якій зафіксовано час правопорушення, різняться між собою, не може нівелювати саму подію.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої Палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Жодних доказів, які б спростовували факт вчинення порушення, позивачем суду не надано, а наданий відеозапис, підтверджує обставини, які узгоджуються із постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Відтак, позовні вимоги не підлягають до задоволення. У позові слід відмовити.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь відповідача та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, тому судові витрати підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Керуючись ст.ст.2,8-10,121,241-246,286КАС України,суд,-

У Х В А Л И В :

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач : ОСОБА_1 , РНОКПП : НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання : АДРЕСА_1 ;

Представник позивача : адвокат Микулич Ігор Володимирович, РНОКПП : НОМЕР_3 , адреса : АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , адреса : вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ;

Представник відповідача : Корнутій Михайло Васильович, адреса : вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.