Справа № 753/21176/24
Суддя: Сирбул О. Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/243/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О. Ф.

при секретарі Кушнір А. А.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: поліцейський відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головне управління Національної поліції у Львівській області, сержант поліції Мулярський Володимир Ярославович про скасування постанови серії ЕНА № 3139703 від 26 вересня 2024 року,

установив:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі по тексту - відповідач), третя особа: поліцейський відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головне управління Національної поліції у Львівській області, сержант поліції Мулярський Володимир Ярославович про скасування постанови серії ЕНА № 3139703 від 26 вересня 2024 року.

Свої вимоги позивач мотивує наступним.

26.09.2024 відповідачем в особі поліцейського відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головне управління Національної поліції у Львівській області Мулярським В. Я. відносно позивача винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладеня адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно вказаної постанови 26.09.2024 о 18:07 в м. Трускавець, вул. Стебницька, водій здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив п. 15.9 ґ ПДР України. На думку позивача обставини викладені в постанові не відповідають дійсності, оскільки 26.09.2024 близько 17:30 чоловік позивача ОСОБА_2 керував належним йому атомобілем "Toyota Land Cruiser Prado 150" д.н.з. НОМЕР_1 , припаркував його на узбіччі та вони вдвох пішли до магазину. Приблизно через півгодини повернулися, біля автомобіля було двоє поліцейських, один з них повідомив, що позивач порушила правила дорожнього руху і відносно неї буде винесена постанова, вказані доводи позивач з чоловіком заперечували, чоловік позивача повідомив, що за кермом був він, запропонували поліцейському поміряти відстань до перехрестя, на що поліцейський відмовив, посвідчення водія, документи на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування у позивача не перевірив. Поліцейський Мулярський В. Я. не проводив розгляду справи про адміністративне правопорушення, як передбачено ст. ст. 278-280 КУпАП, а обмежився лише заповненням відомостей на планшеті та роздруківкою постанови, при цоьому постанова позивачу не вручалася, зі змістом постанови позивач не ознайомлювалась. Вказані порушення поліцейського призвели до неповного, необ`єктивного та упередженого розгляду справи і як наслідок незаконного рішення.

На підставі вищевикладеного позивач просила скасувати постановупро адміністративне правопорушення серія ЕНА № 3139703 від 26.09.2024 відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 06.11.2024 по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та одночано витребувано з Головного управління Національної поліції у Львівській області оригінали (якісні копії) матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , зокрема відеозапис на якому зафіксовано процедуру притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

04.12.2024 з Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов лист, з якого вбачається, що надати відеозапис на виконання вимог ухвали суду неможливо, оскільки термін зберігання відеозапису минув.

У судовому засіданні 05.12.2024 позивач надала пояснення, вказала, що 29.06.2024 перебувала з чоловіком у м. Трускавець на лікуванні, припаркували авто на узбіччі та пішли в магазин, повернулися позивач сіла за кермо, підійшли двоє поліцейських та повідомили, що вона порушила правила дорожнього руху і вони винесуть постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, жодних доказів надано не було, документи також не перевіряли, постанову позич не підписала, оскільки вона незаконна, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не подав.

Третя особа у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, пояснень на позовну заяву не подав.

Суд заслухавши пояснення позивача дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.09.2024 відповідачем в особі поліцейського відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головне управління Національної поліції у Львівській області Мулярським В. Я. відносно позивача винесено постанову ЕНА № 3139703 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладеня адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно вказаної постанови підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушення п. 15.9 ґ ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9 ґ ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

В силу ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно ст. 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР України при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото- та відеофіксації належної якості порушення позивачем ПДР України, тощо.

До матеріалів справи працівниками поліції не додано відеозапису про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР України.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем до суду не надано.

Оскільки відповідач не надав належних доказів правомірності його дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що у суб`єкта владних повноважень відсутні докази вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частина 3 ст. 286 КАС України передбачає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У постанові від 17.03.2020 по справі №482/83/17 Верховний Суд вказав, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що при винесені постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем порушено вимоги чинного законодавства, яке регулює притягнення громадян до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246, 250, 251, 286 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: поліцейський відділення поліції №2 (м. Трускавець) Дрогобицького районного відділу поліції Головне управління Національної поліції у Львівській області, сержант поліції Мулярський Володимир Ярославович про скасування постанови серії ЕНА №3139703 від 26 вересня 2024 - задовольнити.

Скасувати постанову пронакладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26 вересня 2024 року серія ЕНА № 3139703 винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: