Справа № 160/13677/22
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13677/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року (суддя Луніна О.С.) по справі №160/13677/22 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2022 року у справі №160/13677/22 було задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області:

визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 83/2214 від 16.05.2017 про розмір грошового забезпечення починаючи з 16.05.2017 року по 30 листопада 2019 року протиправними;

визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Державної установи «Територіальне Медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» МВС України № 33/24/С-7344 від 18.05.2022 про розмір грошового забезпечення починаючи з 01 грудня 2019 року протиправними;

зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області № 83/2214 від 16.05.2017 р. про розмір грошового забезпечення починаючи з 16.05.2017 року по 30 листопада 2019 року і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року;

зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення виданою Державною Установою «Територіальне Медичне Об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» № 33/24/С-7344 від 18.05.2022 р. і виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року.

На виконання рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провело перерахунок пенсії ОСОБА_2 та нарахувало заборгованість, що виникла внаслідок перерахунку пенсії гр. ОСОБА_2 за період з

01.01.2018 по 31.05.2023 у розмірі 182541,71 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджено Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.08.2024 року.

ОСОБА_1 , яка є дружиною померлого ОСОБА_2 , звернулася до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою від 29.08.2024 про виплату недоотриманою пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

Відповіді на вказану заяву ОСОБА_1 не отримала.

18.09.2024 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою, в якій просила замінити стягувача (позивача) у справі №160/13677/22 з ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 та відновити виконавче провадження по справі №160/13677/22 у частині невиконаного судового рішення за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року в задоволенні заяви відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що захист права на отримання нарахованої, але не отриманої пенсії померлого пенсіонера військовослужбовця, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду щодо виплати недоотриманої пенсії померлого відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подалав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою ї заяву задовольнити. Фактично позиція скаржника полягає в тому, що у спірному випадку наявні підстави для здійснення процесуального правонаступництва, оскільки суми пенсії, які були нараховані пенсіонеру та не отриманні ним за життя, набувають статусу спадщини, право на яку мають спадкоємці.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон №2262-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З огляду на положення вказаної норми права можливо дійти висновку про те, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються. При цьому, положення вказаної норми визначають осіб, які мають право на одержання таких сум, зокрема, дружина, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті.

Наведене вище дає підстави для висновку, що Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Лише у разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

В свою чергу, відмова пенсійного органу у виплаті визначеному статтею 61 Закону №2262-ХІІ колу осіб пенсії померлого пенсіонера може бути підставою для звернення останніх до суду із позовом за захистом своїх прав.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що захист права на отримання нарахованої, але не отриманої пенсії померлого пенсіонера військовослужбовця, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду щодо виплати недоотриманої пенсії померлого відповідно до ст. 61 Закону № 2262-ХІІ, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають правовій позиції висловленій Верховним Судом, зокрема, у постанові від 30.01.2024 у справі №420/8604/21.

В апеляційній скарзі заявниця посилається на висновки Верховного Суду зроблені у справі №420/19841/21 (ухвала від 06.06.2023), які, на її думку, підтверджують наявність правових підстав для здійснення процесуального правонаступництва у цій справі.

Натомість, позиція Верховного Суду у справі №420/19841/21 не суперечить висновкам Верховного Суду, зробленими під час розгляду справи №420/8604/21, а суть висновків Верховного Суду в обох справах зводиться до того, що лише у випадку відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими.

Тобто, лише у визначених випадках наявні підстави для вирішення питання щодо здійснення процесуального правонаступництва, оскільки у таких випадках суми неотриманої пенсії набувають статусу спадщини.

У спірному ж випадку судом встановлено, що у визначені ст.61 Закону №2262-ХІІ строки, ОСОБА_1 , як особа, яка належить до кола осіб, визначених цією нормою права, звернулася до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою від 29.08.2024 про виплату недоотриманою пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера.

А тому, у випадку, якщо її заява не була розглянута пенсійним органом, або була розглянута та у виплаті пенсії померлого чоловіка було відмовлено, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом пред`явлення до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області позову про стягнення сум пенсії.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою, як того вимагає ст.249 КАС України, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст..ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року по справі №160/13677/22 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.12.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк