Справа № 200/5269/24
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року справа №200/5269/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі № 200/5269/24 (головуючий І інстанції Чучко В.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управляння Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років по лінії Національної поліції України;

- зобов`язати Головного управляння Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву від 07.05.2024 за вх.№2292/5 та призначити пенсії за вислугу років по лінії Національної поліції України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2024 року № про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.05.2024 вх.№2292/5, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні;

- в задоволенні іншої частини позову - відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апелянт зазначив, що статтею 12 Закону № 2262 передбачено, що пенсія за вислугу років призначається за наявності відповідних умов, а саме: відповідної календарної вислуги; якщо вони звільненні зі служби. Тобто реалізація права на пенсію можлива лише за наявності двох означених умов. Станом на 13 травня 2024 року відповідно до наказу №49 Національної гвардії України позивач перебуває на службі у військовій частині № НОМЕР_1 на посаді старшого солдату запасу та проходить військову службу. Тобто, його статус не відповідає вимогам статті 12 Закону №2262.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у її задоволені.

Представник позивача зазначив, що підтримує аргументи Донецького окружного адміністративного суду: «Отже, відповідно до вимог ч. 3 ст. 2 Закону № 2262 не передбачено припинення виплати пенсій особам, яких призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період. Відповідно, не може бути відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, право на яку він набув при звільненні зі служби в поліції з 29.02.2024 року» - бо відповідно до ч.6 ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Аналогія закону та аналогія права допускається для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 640/23179/19.

Також, просив врахувати висновки в постановах Вищої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11, Верховного Суду від 12.06.2023 у справі №2-7985/2003 щодо застосувуння аналогії закону і аналогії права.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».

За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).

Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).

За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, відзиву, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Позивач з 04.08.2000 року по 06.11.2015 року проходив службу в ОВС України, з 07.11.2015 року по 29.02.2024 року - в Головному управлінні Національної поліції України в Донецькій області.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 28.02.2022 року № 49, зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 , який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та розпорядження командувача Національної гвардії України від 24.02.2022 №27/9/1/3/М-282т-Е прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації на посаду старшого солдата 2 відділення 2 взводу спеціального призначення «Донбас», 28 лютого 2022 року.

Наказом від 26.02.2024 року № 009 о/с по особовому складу звільнено відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 , інспектора-чергового Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 29 лютого 2024 року. Вислуга років на 29 лютого 2024 року складає у календарному обчисленні 25 років 04 місяці 28 днів, у пільговому - 40 років 00 місяців 13 днів.

Після звільнення зі служби в поліції позивач подав необхідний пакет документів для призначення пенсії за вислугу років до Управління кадрового забезпечення Головного управляння національної поліції в Донецькій області для його подальшого подання до відповідного органу Пенсійного фонду України.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 13.05.2024 року № позивачу відмовлено в призначенні пенсії відповідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» згідно заяви про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.05.2024 року вх. №2292/5, у зв`язку з проходженням служби в Національній гвардії України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За ч. 3 ст. 2 Закону № 2262 пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.

Після звільнення із служби таких осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде меншим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову або прийняття на службу в особливий період.

Згідно витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 28.02.2022 № 49, позивач з 28.02.2022 року перебуває на військовій службі на підставі Закону України «Про загальну мобілізацію», відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та розпорядження командувача Національної гвардії України від 24.02.2022 №27/9/1/3/М-282т-Е.

Згідно вимог ч. 3 ст. 2 Закону № 2262 не передбачено припинення виплати пенсій особам, яких призвано на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Отже, не може бути відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, право на яку він набув при звільненні зі служби в поліції з 29.02.2024 року.

Крім того, суд апеляційної інстанції враховує доводи представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу щодо застосування до спріних правовідносин аналогії закону.

Згідно ч. 6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

За п. 64 постанови Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі № 640/23179/19 аналогія закону та аналогія права допускається для застосування адміністративним судом виключно з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та лише у випадку взагалі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини.

За п. 79 постанови Вищої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 року у справі № 2-591/11 суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років по лінії Національної поліції України, суд враховує наступне.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2024 року № позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років.

У спірних правовідносинах належним та повним способом захисту порушених прав позивача є скасування рішення, через те, що самі по собі дії/бездіяльність відповідача не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків, тобто, не впливають на обсяг прав та інтересів позивача, адже правові наслідки в даному випадку має акт індивідуальної дії - рішення про відмову в призначенні пенсії.

За ч. 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, апеляційий суд погоджує виснвовок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 13.05.2024 року № про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За ст. 81 Закону 1788 призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Правовідносини із призначення пенсій відносяться до виключної компетенції органів Пенсійного фонду, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження пенсійного органу.

На підставі викладеного, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за вислугу років, яка надійшла від Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 07.05.2024 вх.№2292/5, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі № 200/5269/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв