Справа № 420/27015/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у залишенні позову без розгляду

19 грудня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши клопотання відповідача у справі Державної установи «Центр пробації», про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 02.09.2024р. було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ДУ «Центр пробації», про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії та відкрито провадження у справі.

13.09.2024 від відповідача - ДУ «Центр пробації» до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви у даній справі без розгляду, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що в силу приписів ч.5 ст.122 КАС України, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк. Відповідач звертає увагу, що позивач звільнився зі служби 21.01.2023 та подав позов до суду 27.08.2024 в період, коли діяла нова редакція статті 233 КЗпП України, що передбачає обмеження строку для звернення працівника із заявою про вирішення трудового спору трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався про порушення своїх прав. При цьому, позивачкою не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не зазначила поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановлених законом строків. При цьому, як зауважує відповідач, звернення до відповідача з адвокатським запитом від 12.08.2024 не змінює дати, коли позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав та інтересів, а лише свідчить про те, коли Позивач розпочав вживати активних дій щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Позивач надав заперечення на клопотання ДУ «Центр пробації», у яких вказує про безпідставність доводів заявника та звертає увагу, що предметом даного позову є визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24.02.2022 по 07.07.2022 включно у розмірі 30000 грн. за кожен місяць служби, із зобов`язанням здійснити відповідні нарахування та виплати. Посилаючись на приписи ст.233 КЗпП України у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, позивач наголошує на наявності у нього права звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому додаткової винагороди по Постанові КМУ №168, без обмеження будь яким строком.

Розглянувши клопотання відповідача, суд вважає його необґрунтованим, у зв`язку із чим вбачає підстави для відмови у його задоволенні виходячи з наступного.

Строки звернення до суду з адміністративним позовом передбачено у ст.122 КАС України.

При цьому, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

Такі правовідносини регулюються положеннями статті 233 КЗпП України, частиною другою якої (в редакції, яка набула чинності з 19 липня 2022 року) установлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Як визначено п.8 ч.1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

В силу вимог ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Отже, залишення позову без розгляду можливе виключно у разі, якщо позивачем пропущено встановлений законом строк для звернення до суду, та не доведено поважності причин пропуску такого строку.

Втім, у спірному випадку, на переконання суду, підстави для залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки цей позов подано з дотриманням встановленого законом строку.

Суд зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин, частина другої статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком.

Разом з цим, суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 3 КАС України закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі.

З огляду на вказане, суд вважає, що позивачем не пропущено строк для звернення до суду з цим позовом.

Висновок суду з приводу строку для звернення до суду з цим позовом узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною зокрема у постанові від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, та інш.

Враховуючи наведене, виходячи з системного аналізу чинного законодавства, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, ст. 1 та 12 Закону України Про оплату праці, правових висновків Конституційного Суду України, викладених в рішенні №8-рп/2013 від 15.10.2013 р., у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто уcіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснено роботодавцем нарахування таких виплат.

Враховуючи зазначене, в сукупності, на думку суду, наведені відповідачем обґрунтування є помилковими, відтак, зважаючи на недоведеність відповідача пропуску строку звернення позивачем з даним позовом до суду, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 169, 248, 256 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання відповідача у справі Державної установи «Центр пробації», про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА