Справа № 398/5898/24
Суддя: Шинкаренко І. П.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/5898/24
Провадження №: 2-а/398/87/24
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" грудня 2024 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шинкаренко І.П,

за участю секретаря судового засідання Черткова А.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування постанови серії ЕНА № 03352820 від 27 жовтня 2024 рокуу справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відносно нього поліцейським була винесена вказана постанова про те, що 27 жовтня 2024 року позивач здійснив зупинку транспортного засобу, що унеможливлює проїзд інших автомобілів, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За вчинення вказаного правопорушення на ОСОБА_1 накладено стягнення в розмірі 340 грн 00 коп. Зазначає, що зазначена постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, працівник поліції зупинив транспортний засіб без достатньої правової підстави та не дослідив всі обставини справи. Стверджує, що не порушував Правила дорожнього руху, на підставі зазначеного звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області 12 листопада 2024 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання, надано відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

06 грудня 2024 року на адресу суду від представника відповідача ГУ Національної поліції в Кіровоградській області надійшов відзив. Заявлені позовні вимоги відповідач не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що оскаржувана постанова винесена правомірно, згідно чинного законодавства, є законною та обґрунтованою, поліцейський оцінив всі обставини, установлюючи, під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав повністю, просив суд його задовольнити. Наполягав на тому, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена незаконно, Правила дорожнього руху він не порушував, суду пояснив, що 27 жовтня 2024 року керував транспортним засобом ВАЗ 2101 по пр. Соборному в м. Олександрії, відреагував на світловий сигнал автомобіля патрульної поліції про зупинку транспортного засобу та з наміром здійснити зупинку транспортного засобу ОСОБА_1 повернув ліворуч, намагався припаркувати авто, але коли зрозумів, що місця для стоянки автомобіля недостатньо, включивши сигнал повороту праворуч, хотів здійснити рух назад, щоб змінити місце зупинки, в цей час до нього підійшов поліцейський, повідомив про порушення позивачем правил дорожнього руху, оскільки він не був пристебнутий ременями безпеки. В ході спілкування патрульний не зміг довести провину ОСОБА_1 у вказаному правопорушенні та пред`явив інше звинувачення: про порушення Правил дорожнього руху, а саме, що позивач здійснив стоянку в місці, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух інших транспортних засобів. Надалі патрульний розглянув справу і притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, при цьому не роз`яснив в чому саме полягало порушення ним правил дорожнього руху, не роз`яснив його права і обов`язки при розгляді даної справи. Зазначена постанова, на думку позивача, винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Працівник поліції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав належної оцінки поясненням ОСОБА_1 та дійсним обставинам, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення за адміністративне правопорушення, поліцейський вів себе упереджено відносно позивача, постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Відповідач, належним чином повідомлений про час, місце та дату судового засідання, свого представника в судове засідання не направив, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, допитавши свідка по справі вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Cтаттею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постановою поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Мірошніченка Олександра Вадимовича серії ЕНА № 3352820 від 27 жовтня 2024 року у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, за порушення п. 15.10-д Правил дорожнього руху, а саме порушення стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, робить неможливим рух інших транспортних засобів або створює перешкоду для руху пішоходів.

В ході розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності велася відеофіксація на нагрудну боді-камеру номер .

У вказаній постанові відсутній підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про роз`яснення його процесуальних прав за статтею 268 КУпАП та підпис про отримання копії постанови або запису про відмову від підпису про отримання копії постанови.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, будучи пасажиром автомобіля ВАЗ 2101, що 27 жовтня 2024 року перебував під керуванням позивача, бачила, як поліцейський зупинив ОСОБА_1 , причину зупинки транспорту поліцейський зазначив порушення правил дорожнього руху, оскільки водій не був пристебнутий ременем безпеки, коли поліцейський підійшов до автомобіля, ОСОБА_1 намагався припаркуватись, проте через значну кількість транспортних засобів, не зміг цього зробити, та продовжуючи рух, зупинився лише на вимогу поліцейського вимкнути двигун автомобіля.

Крім того, судом переглянуто у судовому засіданні диск, який подано стороною відповідача на запит суду. Матеріали відео підтверджують позицію позивача, так як він дійсно, перебуваючи за кермом автомобіля ВАЗ 2101, що 27 жовтня 2024 року на пр. Соборному, 5, в м. Олександрії, був зупинений патрульними поліції Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області. Патрульний підійшов до вказаного транспортного засобу, повідомив ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а саме порушення водієм п. 2.3 В ПДР, в цей час, як вбачається на відео, позивач перебуваючи за кермом автомобіля із увімкненим двигуном, намагався продовжити рух, проте на вимогу працівника полії вимкнув двигун. В ході розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності водія за порушення п. 2.3 В ПДР, поліцейський відмовився від пред`явленого обвинувачення, та оголосив про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення п. 15.10Д Правил дорожнього руху, а саме порушення стоянки у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів. В той же час на вказаному відеозаписі відсутня належна, встановлена законом процедура розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення п. 15.10 -Д ПДР.

Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи ту обставину, що позивач ОСОБА_1 заперечував, щодо того, що він 27 жовтня 2024 року за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, пр. Соборний, 5, здійснив стоянку транспортного засобу, наполягав на тому, що стоянка передбачає більш тривале перебування транспортного засобу в одному і тому ж місці без переміщення, в той час як коли до нього підійшов поліцейський, позивач продовжував керувати транспортним засобом та намагався, увімкнувши покажчик повороту, здійснити рух назад, оскільки зрозумів, що для паркування автомобіля недостатньо місця, то інспектор зобов`язаний був забезпечити, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення мав здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Сама по собі оскаржувана постанова не може бути єдиним і переконливим доказом вчинення позивачем того правопорушення, про яке в ній йдеться, оскільки в матеріалах даної справи відсутні належні і допустимі докази, у сукупності яких суд мав би встановити вину позивача та беззаперечний факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Суд констатує , що вина особи, на яку накладено адміністративне стягнення, в силу принципу «поза розумним сумнівом» не доведена, як і не доведено відповідачем правомірності своїх дій та рішення в ході притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана позивачем постанова складена на припущеннях відповідача, що свідчить про її протиправність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.Слід зазначити, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За нормою норм ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд, з урахуванням доводів, досліджених матеріалів справи зазначає, що при прийнятті процесуального рішення за наслідками розгляду даного адміністративного позову суд не виходить з самого факту незгоди особи з постановою у справі про адміністративне правопорушення, а виключно враховує сукупність наявних у справі доказів, які подали сторони на підтвердження заявлених вимог та заперечень, керується, зокрема, положеннями ст. 76, 77 КАС України та оцінює всі наявні у справі докази виключно з позиції ст. 90 КАС України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 року висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція.

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для притягнення до відповідальності за обвинуваченням.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 605 грн 60 коп., сплачений при зверненні до суду.

Керуючись . ст. 77, 139, 242, 246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 287, 288 ,293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області сержанта поліції Мірошніченка Олександра Вадимовича серії ЕНА № 03352820 від 27 жовтня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по справі в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційне скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

Повний текст складено 20 грудня 2024 року.

Учасник справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, , (адреса місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41).

Суддя І.П. Шинкаренко