Справа № 520/27356/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

19 грудня 2024 року № 520/27356/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , грошового забезпечення військовослужбовця за період з 06.06.2023 року по 15.07.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи у відповідному році зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатитиу ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 06.06.2023 року по 31.12.2023 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 р. за статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , грошове забезпечення військовослужбовця за період з 01.01.2024 року по 15.07.2024 року із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2024 р. за статею 7 Закону України «Про Державник бюджет Украіни на 2024 рік» з урахуваниям раніше випачених сум та з утриманням належних податків та зборів;

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 .ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 8 днів за 2022 рік, 30 днів з 2023рік, та за 2024 рік.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 8 днів за 2022 рік, 30 днів за 2023 рік, та за 2024 рiк.

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , одноразової грошової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією» за 28 повних місяців служби.

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , одноразову грошову винагороди відповідно до Постанови Кабінсту Міністрів України від 17.09.2014 № 460 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією» за 28 повних місяців служби

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , премії в розмірі 535% посадового оклалу, та надбавки за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за періодз 01 по 15 липня 2024 року

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , премію в розмірі 535% посадового окладу, та надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за період з 01 по 15 липия 2024 року

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , додаткової винагороди в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень шомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншнм особам» від 26.09.2023 N 566 за період виконання завдань в інтересах оборони держави та ї безпеки на підставі бойових розпоряджень, в районах ведення воснних (бойових) дій, а саме: за листопал 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, берсзень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, червень 2024 року, липень 2024 року

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , додаткову винагороду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 віл 28.02.2022 року та Наказом Міністерства оборони України «Про затвердження Змін до Порядку, виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 26.09.2023 N 566 за період виконання завдань в інтерссах оборони держави та ї безпеки на підставі бойових розпоряджень, районах ведення воєнних (бойових) дій, саме: за листопад 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 року, березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, червень 2024 року, липень 2024 року.

- Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 15.07.2024року по 07.08.2024 року;

- Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 15.07.2024 року по 07.08.2024 року в розмірі 15153,6 грн.

На обгрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що з 06 червня 2023 проходив службу на посаді гранатометник відділення охорони - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

3 07.11.2023 року Позивачу було встановлено 3 групу інвалідності, через захворювання пов`язане з проходженням військової служби. Позивачу було встановлено 40 % втрати професійної працездатності.

Відповідно до витягу з наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) №20755 солдата ОСОБА_1 звільненого наказом начальни обласного територіального центру комплектування та соціальної підтрики (пособовому складу) від 02.07.2024 року №41-рс у запас за підпунктом "б частини 4 статті 26 Закону України " Про військовий обов`язок і військову службу» за станом здоров`я за наявності інвалідності, вважати що посаду та справи направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Позивач стверджує, що станом на день виключення його зі списків особового складу відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо:

- грошового забезпечення з 06.06.2023 по 15.07.2024 року із використанням прожиткового мінімуму для працездатної особи за відповідним Законом а державний бюджет України станом на 01 січня 2023 року та на 01 січня 2024 року відповідно;

- компенсації за невикористанні дні щорічної відпустки в розрахунку 8 днів за 2022рік, 0 днів за 2023 рік, та за 2024 рік;

- премії за період з 01 по 15 липня 2024 року в розмірі 535% посадового окладу;

- надбавки за період з 01 по 15 липня 2024 року за особливості проходження служби змірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років;

- одноразової грошової допомоги в розмірі 4 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше, як 25 % місячного грошового забезпечення, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №.460-«Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу у звязку з мобілізацією» за 28 повних місяців служби;

- додаткової винагороди в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень щомісячно, що передбачена Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року та Міністерства оборони України «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким особам» від 26.09.2023 N 566 за період виконання завдань в інтересах оборони держави та ії безпеки на підставі бойових розпоряджень, в районах ведення воєнних (бойових) дій за листопад 2023 року, грудень 2023 року, січень 2024 року, лютий 2024 березень 2024 року, квітень 2024 року, травень 2024 року, червень 2024 року липень 2024 року.

У витязі з наказу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) № 201 від. 15.07.2024 року зазначені виплати, які належать Позивачу до виплати, але до теперішнього не проведені.

Позивач вважає таку бездіяльність Відповідача щодо не проведення вищевказаних виплат протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2024року відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у спірних правовідносинах діяв відповідно до вимог чинного законодавства, щодо задоволення позовних вимог заперечував.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо підстав перерахунку розміру грошового забезпечення позивача за період з 06.06.2023 року по 15.07.2024 року, суд зазначає наступне.

Суспільні відносини з приводу одержання військовослужбовцем винагороди за працю (службу) додатково до ст.43 Конституції України врегульовані приписами ст.9 Закону України від 20.12.1991p. N2011-XІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом - Закон України від 20.12.1991p. N2011-XІІ), а також нормами постанови КМУ від 07.11.2007p. N1294 та постанови КМУ від 30.08.2017р. №704.

Так, згідно з ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991p. №2011-XIl "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом Закон України від 20.12.1991p. №2011-XІІ) грошове забезпечення виплачується у розмірах що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 постанови КМУ №704 було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Звідси слідує, що Урядом України було запроваджено дві розрахункові величини обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати встановленого законом на 1 січня календарного року

Постановою КМ України від 27.12.2017р. N1052 до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено з 01.01.2018р. на 01.01.2019p.

Таким чином, станом на 01.01.2018р. постанова КМУ від 30.08.2017p. N704 не діяла, а питання структури та розмірів складових елементів грошового забезпечення військовослужбовців було регламентовано постановою КМУ від 07.11.2007p. №1294. Постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 до п.10 Постанови КМУ №704 були внесені чергові зміни в частині календарної дати набуття чинності і строк початку дії цього нормативного акту було перенесено на 01.03.2018p. Водночас із цим, унаслідок набрання чинності передбаченими п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 змінами, п.4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМу від 21.02.2018р. №103 почав визначати, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб ядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 i 14.

Отже, з 01.03.2018р. Урядом Украіни було запроваджено одну розрахункову величину обчислення окладу за військовою посадою та окладу за військовим званням, а саме - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб зстановлений законом на 01.01.2018р

Пункт 4 Постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 у редакції постанови КМУ від 21.02.2018р. №103 діяв до моменту скасування п.6 постанови КМУ від 21.02.2018p №103 межах справи N826/6453/18 (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01. .2020p.), тоб-то до 29.01.2020p. 3 29.01.2020р. була відновлені юридична дія п.4 Постанови КМУ №704 у первісній редакції, де передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на І січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13,14.

Отже, з 29.01.2020р. за правилами п.4 постанови КМу №704 знов почало діяти правило двох розрахункових величин обчислення окладу за посадою та окладу за військовим званням, а саме: 1) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року; 2) 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Проте, згідно з п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016р. №1774-VІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовусться як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб зстановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019p. по справі №240/4946/18, постанові Верховного Суду від 18.02.2021p. у справі №200/3775/20-а, постанові Верховного Суду від 11.02.2021p. y справі №200/3757/20-а.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що під час розв`язання колізії між нормами п.3 розділу ІІ Закону України від 06.12.2016p. N1774.VIІІ та п.4 постанови КМУ №704 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 перевагу належить відлати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

З 29.01.2020р. була відновлені дія такої величини обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року на відміну від попереднього правила обчислення розміру окладу за посадою та окладу за військовим званням як прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2018p.

Пунктом 4 Постанови № 704 передбачено: розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет Украіни на 2018 рік» передбачено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб- 1762,00 грн.

Розмір посадового окладу та окладу за військове звання було розраховано шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіціент згідно з додатком 1,14. Постанови № 704.

З 20.05.2023 року набрала чинності ПКМ України від 12 травня 2023р. N 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, шо вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21лютого 2018p. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. N 701». Вказаною постановою було внесено зміни до Постанови № 704 виклавши абзац перший в такій редакціїї: 4. Установити, шо розміри посалових оклалів окладів за військовими (спепіальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальнишького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на нідповілний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, і 14.

Отже з 20.05.2023 року для розрахунк посадового окладу, окладу за військовим званням застосовується величина - 1762,00 грн.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що підстав для проведення перерахунку грошового забезпечення позивача немає, а тому позов в цій чатині задоволеню не підлянвє.

Щодо заявлених позовних вимог відносно виплати додаткової винагороли у розмірі 30000,00 грн. за листопад, грудень 2023 року, січень -липень 2024 року, суд зазначає про наступне.

Суспільні відносини з приводу одержання військовослужбовцем винагороди за працк (службу) додатково до ст.43 Конституції України деталізовані приписами ст.9 Закону України від 20.12.1991p. N2011-XIІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі за текстом - Закон України від 20.12.1991p. N2011-ХІІ), а також нормами постанови КМУ від 30.08.2017p. 704 (3 01.03.2018p.)

Так, згідно з ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991p. №2011-XIІ грошове забезпечення виплачується у розмірах що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Структура та розміри складових елементів грошового забезпечення військовослужбовців були установлені постановою КМУ від 30.08.2017p. № 704

3 початком повномасштабної агресії росії, введенням на території України правового режиму воєнного стану, було прийнято ПКМ України від 28 лютого 2022 p. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та іх сім`ям під час дії воєнного стану». (далі - Постанова № 168).

Відповідно до положень Постанови № 168 в редакції станом на момент прийняття передбачалось: пункт 1: Установитн, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державноі охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спешіальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державноі служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління а спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гринень шомісячно (крім вінськовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієі додатковоі винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В полальшому було внесено зміни до Постанови № 168, пункт 1: Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України виплачусться додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим 3 них які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення захоців з національної безпеки і оборони відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) - розмір цієі додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пункт 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Реалізуючи повноваження, передбачені пунктом 2-1 Постанови № 168, МО України було видано наказ 25.01.2023 № 44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Вказаним наказом було затверджено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (далі - Наказ № 260), зазначений наказ доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану». Вказані зміни діють з 01.02.2023 року.

Абзацем 15 пункту 2 розділу XXХІV Наказу № 260 визначено: На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та іх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачусться в таких розмірах: 30 000 гривень - військовослужбовцям, які внконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місящць пропорційно часу виконания бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих утруповань військ (сил) Сил оборони державн, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Снл оборони держави, розгорнутих пуиктів управліния Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управліния діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдашия у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управліния); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критично; інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєниих (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення восниих (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та і безпеки із залишенням на військовій службі виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Враховуючи той факт, що Позивач не виконував у листопаді, грудні 2023 року, січні - липні 2024 року бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань) у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління): з протиповітряного прикриття та наземної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; оборони об`єктів критичної із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони державк безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями не був відрядженим до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі останньому не було проведено виплат винагороди, а тому підстав для задоволення позову в цій частиніу суду також відсутні.

Відносно позовних вимог в частині стягнення середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, суд зазначає про наступне.

Пчем вимоги обгрунтовуються ст.117 К3пП, відповідно до якої: У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум строки, визначені статтею 116 (в день звільнення) цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівннкові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівннка. Якщо спір вирішено на корнсть працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовці - це громадяни України, які проходять військову службу у складі Збройних Сил України та інших військових формувань.

Стаття 3 Кодексу законів про працю України визначає, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Військовослужбовці не перебувають у трудових відносинах з підприємствами установами, організаціями усіх форм власності та господарювання, а проходять військову службу. Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях урегульовано спеціальними нормативно-правовими актами які покладають на громадян, котрі перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.

З цього приводу, на думку відповідача на військовослужбовців, які проходять військову службу у військових формуваннях утворених відповідно до законів України, Кодекс законів про працю України не поширюсться.

З такою позицією відповідача суд не погоджується зважаючи на наступне.

Так, за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Непоширення норм КЗпП України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовців зі служби (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати компенсації за неотримане речове майно) не урегульовані положеннями спеціального законодавства.

Ураховуючи те, що спеціальним законодавством, яке регулює оплату праці військовослужбовців, не установлено відповідальність роботодавця за невиплату або несвоєчасну виплату працівнику всіх належних сум, Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про можливість застосування норм статей 116, 117 КЗпП України як таких, що є загальними та поширюються на правовідносини, які виникають під час звільнення зі служби в Державній прикордонній службі України.

Подібну правову позицію викладено у численних постановах Верховного Суду, зокрема, від 16 липня 2020 року у справі N 400/2884/18, від 01 березня 2018 року у справі N 806/1899/17 від 31 травня 2018 року у справі N 823/1023/16 та Суд не вбачає підстав для відступу від неї.

Статтею 47 КЗпП України (тут і далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено правило, за яким власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сумм.

Положеннями статті 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Закріплені у статтях 116, 117 КЗпП України норми спрямовані на забезпечення належних фінансових умов для звільнених працівників, оскільки гарантують отримання ними, відповідно до законодавства, всіх виплат в день звільнення та, водночас стимулюють роботодавців не порушувати свої зобов`язання в частині проведення повного розрахунку із працівником.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки" (тут і далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено такі види щорічних відпусток: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу зі шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.

Аналіз зазначених нормативних актів свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. Однак Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.

Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року, ухваленій за наслідками розгляду зразкової справи N 620/4218/18 (Пз/9901/4/19).

Відповідачем не заперечується, що остаточний розрахунок із позивачем (виплату компенсації за невикористані дні додаткової відпустки) в заявленому позивачем обсязі не проведено.

Отже, наведене свідчить про те, що остаточна виплата всіх належних позивачу сум була здійснена відповідачем з порушенням строків, установлених статтею 116 КЗпП України, а тому суд погоджується з доводами позивач про наявність підстав, визначених статтею 117 КЗпП України, для стягнення з відповідача на користь позивача за явлених на їх підставі вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, частково, в обсязі визначеному у її резолютивній частині.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-задовльнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ЄДРПОУ НОМЕР_4 , щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 .ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , грошової компенсації за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 8 днів за 2022 рік, 30 днів з 2023рік, та за 2024 рік.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної щорічної відпустки за 8 днів за 2022 рік, 30 днів за 2023 рік, та за 2024 рiк.

Визнати протиправною бездіяльність Харківського обласного центру комплектування соціальної підтримки ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 15.07.2024року по 07.08.2024 року;

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_5 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, а саме за період з 15.07.2024 року по 07.08.2024 року в розмірі 15153,6 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.