Справа № 200/11900/21
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 грудня 2024 року м.Київ № 200/11900/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про роз`яснення рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження, Офісу Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними і скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення різниці у заробітку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора, Донецької обласної прокуратури, у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження Офісу Генерального прокурора від 30.08.2021 №171дп-21;

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 31.08.2021 №280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених від відповідної адміністративної посади (п.3 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру»);

- зобов`язати Офіс Генерального прокурора в особі Генерального прокурора поновити ОСОБА_1 на посаді керівника Донецької обласної прокуратури з 02.09.2021;

- стягнути з Донецької обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 різницю заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи з 02.09.2021 до дати винесення судом рішення по суті спору включно;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення на його користь різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за один місяць.

Рішенням суду від 23.08.2024 позовні вимоги були задоволені у повному обсязі: визнано протиправним та скасувати рішення Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження Офісу Генерального прокурора від 30.08.2021 №171дп-21 "Про наявність підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади"; визнано протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 31.08.2021 №280к про звільнення ОСОБА_1 з посади керівника Донецької обласної прокуратури у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, установлених для відповідної адміністративної посади на підставі п.3 ч.1 ст.41 Закону України «Про прокуратуру»; поновлено ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на посаді керівника Донецької обласної прокуратури з 02.09.2021; звернуто до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі; зобов`язано Донецьку обласну прокуратуру (код ЄДРПОУ - 25707002, вул.Боброва, буд.32, м.Дніпро, 49003) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) різницю в заробітку (включаючи премії, надбавки, матеріальні допомоги, оплату часу відпусток) за час виконання ним нижчеоплачуваної роботи у період з 02.09.2021 по 23.08.2024; відмовлено у задоволенні решти позовних вимог; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження Офісу Генерального прокурора (, вул.Різницька, 13/15, м.Київ, 01011) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн 00 коп.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2024 рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року залишено без змін.

Отже рішення суду у цій справі набрало законної сили 02.12.2024.

Водночас, 17.10.2024 надійшла заява відповідача, Офісу Генерального прокурора, про роз`яснення судового рішення у цій справі. Відповідач зазначає, що йому незрозуміло виконання рішення у частині поновлення позивача на посаді, оскільки станом на 17.10.2024 рішення не набрало законної сили та позивач працює на іншій посаді у Донецькій обласній прокуратурі.

На цій підставі заявник просить суд роз`яснити порядок ти спосіб виконання рішення суду.

Вказана заява разом з матеріалами справи була передана судді Лисенко В.І. для розгляду 19.12.2024.

Розглянувши заяву про роз`яснення судового рішення, суд зазначає таке.

Питання роз`яснення судового рішення регулюються ст.254 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Крім того, як зазначено в п.19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення» в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи судом чітко та зрозуміло викладено зміст рішення від 23.08.2024, з додержанням норм, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а його резолютивна частина відповідає вимогам ст.246 КАС України, а відтак суд відмовляє у задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про роз`яснення судового рішення.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст. ст.129,129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Принцип обов`язковості судових рішень, як один з визначальних принципів здійснення правосуддя в Україні, полягає в обов`язковому виконанні на всій території України судових рішень, що набрали законної сили, а також у встановлені відповідальності за невиконання таких рішень.

Вказаний принцип обов`язковості судових рішень поряд із Конституцією України знайшов своє відображення і в Кодексі адміністративного судочинства України, а саме в ст. 370 КАС України - судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Крім того, згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (п. 40 Рішення від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції") право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Як зазначив Європейський Суд з прав людини у Рішенні від 15.03.2001 року у справі "Піалопулос та інші проти Греції", якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Згідно з п. 66 Рішення Європейського Суду у справі "Іммобільяре Саффі" проти Італії" (Immobiliare Saffi v. Italy) ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Також в Рішенні від 29.06.2004 року у справі "Войтенко проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися.

Отже суд приходить до висновку, що невиконання боржником судового рішення, може свідчити про порушення права особи, гарантованих п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Тим більше, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 371 КАС України судове рішення щодо поновлення на роботі у відносинах публічної служби підлягають негайному виконанню.

Негайне виконання - це виконання рішення суду до набрання ним законної сили. Негайне виконання спрямоване на усунення можливої небезпеки, що може настати за час від прийняття рішення до часу набрання ним законної сили.

Суд зазначає, що підстави, на які посилається відповідач як на підставу незрозумілості судового рішення не є такими у розумінні положень ст.254 КАС України.

Отже, рішення суду від 23.08.2024 є чітким, зрозумілим та обов`язковим для виконання відповідачем, тим більше у частині поновлення на роботі позивача та виплати різниці у заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи позивачем за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Керуючись статями 243, 248, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Офісу Генерального прокурора про роз`яснення рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі №200/11900/21, - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) особам, які беруть участь у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Лисенко В.І.