Справа № 538/1606/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 р.Справа № 538/1606/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 07.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Цімбота Л.Г., м. Лохвиця, Лохвицький район, Полтавська область, по справі № 538/1606/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:

- скасувати постанову № 217 від 21.06.2024 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальнотсі у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

- закрити провадження у справі на підставі ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 07.10.2024 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок суду першої інстанції про пропущення ним строку звернення до суду та відсутність, при цьому, поважних причин для поновлення такого строку є неправомірним, оскільки такий зроблений без врахування фактичних обставин справи, без належної оцінки наданих позивачем доказів, з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зауважив, що він не отримував жодного виклику від ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття для останнього для оформлення військово-облікових документів. Сама по собі неявка скаржника в добровільному порядку з власної ініціативи в період з 12.11.2021 до 10.06.2024 без отриманого виклику ІНФОРМАЦІЯ_2 в розумінні частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» не свідчить про вчинення суспільно небезпечного діяння, порушення законодавства в частині порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. При цьому, складені протокол та постанова не можуть бути безумовними доказами вчинення адміністративного правопорушення, оскільки зазначені документи складаються на підставі наявних доказів, які як виявилося у відповідача відсутні.

Вказав, що постанова № 217 від 21.06.2024 складена у м. Миргород, однак позивач жодного разу не був у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він не міг бачити, ознайомитися та тим паче забрати її копію.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідачем долучено у матеріали справи документ - протокол № 217, в якому відсутня дата та час розгляду справи у ІНФОРМАЦІЯ_2 , що унеможливлювало позивачеві бути ознайомленим про розгляд зазначеної справи та бути присутнім під час її розгляду через свою необізнаність про дату та час. При цьому, підпис позивача в Постанові № 217 відрізняється від підписів позивача в інших документах.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.08.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на оскарження постанови та поновлено його, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.09.2024 на 14 год. 00 хв.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що висновок суду про поважність причин пропуску строку звернення до суду був передчасним, а обґрунтування позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду, встановленого ст. 289 КУпАП, були непереконливими.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

У той же час, відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Аналіз вказаної норми процесуального права, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що після відкриття провадження у справі у суду першої інстанції наявна можливість залишити позов без розгляду, за умови, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Судом встановлено, що 10.06.2024 провідним спеціалістом ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП № 217, в якому зазначено що "гр. ОСОБА_1 12 листопада 2021 р. був переданий в запас Збройних Сил України. З 2021 року вищевказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документа без поважних причин в особливий період, тобто не виконав вимоги ст. 1 ч. 10 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". У протоколі є запис здійснений ОСОБА_1 написаний власноруч, як пояснення та його підпис (зворот а.с. 64 -65). Вказані обставини позивач визнав в судовому засіданні суду першої інстанції.

21.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 217 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, в якій зазначено що "гр. ОСОБА_1 12 листопада 2021 був переданий в запас Збройних Сил України. З 2021 р. по теперішній час вищевказаний громадянин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для постановки на військовий облік та отримання військово-облікового документа без поважних причин в особливий період, тобто не виконав вимоги ст. 1 ч. 10 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", порушив правила військового обліку... скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП". Згідно цієї постанови на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. У вказаній постанові є відмітка та підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про те, що копію постанови № 217 від 21.06.2024 отримав 21.06.2024 р, а також відмітка, що постанова набрала чинності 08.07.2024 р. (а.с. 13, зворот а.с. 65).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що разом із позовною заявою позивачем було подано клопотання про поновлення строку звернення до суду. Позивач, зокрема, посилався на те, що про існування постанови № 217 від 21.06.2024 йому стало відомо лише 09.08.2024 під час отримання документів від Лохвицького відділу ДВС у Миргородському районі Полтавської області, зокрема постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 75596107 від 22.07.2024 року та копії постанови № 217 від 21.06.2024. Крім того, позивач стверджував, що підпис у постанові виконаний не ним.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 23.08.2024 задоволено клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків на оскарження постанови та поновлено його, відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 02.09.2024 на 14 год. 00 хв., яке в подальшому було відкладено на 25.09.2024 на 13 год. 30 хв., а потім на 07.10.2024 на 15 год. 15 хв.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у судовому засіданні в суді першої інстанції 07.10.2024 встановлено, що позивачем особисто отримано спірну постанову ще 21.06.2024, а не 09.08.2024 як зазначає позивач. Отримання позивачем особисто постанови № 217 від 21.06.2024 саме 21.06.2024 підтверджується копією цієї постанови, наявної в матеріалах справи, в якій, зокрема, є відмітка про отримання її копії особою, що притягується до відповідальності та відповідний підпис, який візуально схожий з тим, що мається у протоколі № 217 від 10.06.2024 р., а також в інших документах, зокрема, в довідці військово-лікарської комісії від 09.07.2024 (а.с. 13, 25, 39, 40, 64, 65).

При цьому, в судовому засіданні ОСОБА_1 , заявляючи про те, що у спірній постанові підпис виконаний не ним, клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи не заявляв.

За встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, оскільки оскаржувану постанову № 217 від 21.06.2024 отримано позивачем особисто 21.06.2024, а звернення до суду реалізоване ОСОБА_1 лише 19.08.2024, що підтверджується штампом пошти на поштовому конверті, в якому позовну заяву було направлено до суду. Отже, позивачем пропущено десятиденний строк звернення до суду, передбачений ч. 2 ст. 286 КАС України.

Колегія суддів вважає хибними доводи апеляційної скарги про процедурні порушення, допущені відповідачем під час складання протоколу № 217 про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.06.2024 та призначення розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є правомірність постанови № 217 від 21.06.2024 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням викладеного, для висновку про дотримання або недотримання позивачем строку звернення до суду, необхідним є встановлення дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про існування спірної постанови, яка, на думку позивача, порушує його права, свободи та інтереси.

Досліджуючи зазначене питання, судом було встановлено, що спірна постанова винесена 21.06.2024, про її винесення ОСОБА_1 був обізнаний саме 21.06.2024, а з цим позовом позивач звернувся лише 19.08.2024 р., тобто через два місяці з дня обізнаності позивача про існування спірної постанови.

Доводи апеляційної скарги щодо процедурних порушень, допущених відповідачем під час складання протоколу № 217 про адміністративні правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП від 10.06.2024 не спростовують встановлені судом обставини про обізнаність ОСОБА_1 щодо існування спірної постанови саме 21.06.2024.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджується належними доказами.

Таким чином, позивач при зверненні до суду повинен довести факт наявності об`єктивних перешкод (непереборних обставин) які були поважною причиною пропуску, встановленого законом строку звернення до суду та/або довести факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Натомість позивач таких обставин не навів, як і не надав доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Судом також не знайдено інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поважних причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом не встановлено, висновок суду про поважність причин пропуску строку звернення до суду був передчасним, а отже є підстави для залишення позову без розгляду.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивоване судове рішення, зводяться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 07.10.2024 по справі № 538/1606/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 19.12.2024 року