Справа № 320/16755/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року справа №320/16755/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Академії Державної пенітенціарної служби до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулась Академія Державної пенітенціарної служби з позовом до ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Академії Державної пенітенціарної служби ( IBAN UA 1007942 банк: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) витрати пов`язані з утриманням його в Академії Державної пенітенціарної служби в сумі 378173,67 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що в період з 15.08.2017 по 18.06.2021 та з 01.09.2021 по 10.02.2023 Відповідач проходив навчання в Академії Державної пенітенціарної служби та за рахунок коштів державного бюджету перебував у період навчання на грошовому, продовольчому, речовому, медичному забезпеченні, а також отримував комунальні послуги та споживав електроносії.

Відповідно до наказу начальника Державної установи №21/ОС-23 від 23.02.2023 Відповідача звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію» (за власним бажанням).

Законом України «Про Національну поліцію», а саме розділом VII «Загальні засади проходження служби в поліції», статтею 74 «Підготовка поліцейських у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання» зазначено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 № 5/1669 від 18.06.2021 сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 15.08.2017 по 18.06.2021 становить 132892,59 грн. та довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 №5/389 від 10.02.2023 сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 01.09.2021 по 10.02.2023 становить 245 281, 08грн., в т.ч. грошове забезпечення з нарахуваннями - 245281,08 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 378 173 грн.67 коп.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк з дня отримання копії ухвали суду, протягом якого позивачу необхідно було усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати докази сплати судового збору у розмірі 1993,39 грн за подання даного адміністративного позову (оригінал платіжного документу).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Від відповідача витребувано докази відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 378173,67 грн.; копію паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру.

29.02.2024 канцелярією суду зареєстрований відзив на позовну заяву, поданий представником ОСОБА_1 з копією паспорта громадянина України та ідентифікаційного номеру відповідача, копіями довідок від 05.07.2023 №1418/1 про перебування відповідача на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 01.07.2023, від 21.02.2024 №566/2 про проходження відповідачем військової служби з 08.09.2023 на посаді гранатометника у військовій частині НОМЕР_2 та від 21.02.2024 №566/1 про безпосередню участь відповідача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У відзиві відповідач зазначає, що підстави для стягнення з відповідача витрат на виплату грошового забезпечення відсутні, оскільки суми грошового забезпечення не визначені законодавством такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням у вищому навчальному закладі. Окрім того відповідач вказує на передчасність вимог позивача, оскільки відповідача не було ознайомлено із розрахунком витрат та не встановлено строку для добровільного відшкодування суми витрат на утримання останнього в навчальному закладі, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову.

Позивачем правом надання відповіді на відзив не скористався, докази направлення відповідачу суду не надав.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України №252/ОД від 22.07.2017 ОСОБА_1 (надалі Відповідач) з 15.08.2017 було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.

27.04.2018 між Академією Державної пенітенціарної служби Позивачем - з однієї сторони, центральним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань і пробації Міністерства юстиції (замовником) з другої сторони та Відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 398 про здобуття освіти (надалі - Контракт 1 ).

Відповідно до наказу Академії № 97/ОС від 17.06.2021 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти «бакалавр» за спеціальністю 081 «Право» та видано диплом про освіту.

18.06.2021 відповідач під особистий підпис ознайомився із Довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта в Академії Державної пенітенціарної служби від 18.06.2021 №5/1669.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту 1, відповідач був направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35)».

Згідно абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Контракту відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

Наказом ректора Академії Державної пенітенціарної служби України № 346/ОД від 12.08.2021 відповідач з 01.09.2021 року зарахований слухачем першого курсу денної форми навчання Академії Державної пенітенціарної служби.

25.10.2021 між Академією з однієї сторони, Департаментом з питань виконання кримінальних покарань (замовником) з другої сторони та відповідачем з третьої сторони укладено контракт № 854 про здобуття освіти (надалі - Контракт 2 ).

Відповідно до наказу Академії № 36/ОС від 09.02.2023 відповідачу присуджено ступінь вищої освіти магістра за спеціальністю 081 «Право» та видано диплом про освіту.

10.02.2023 відповідач під особистий підпис ознайомився із Довідкою розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням курсанта в Академії Державної пенітенціарної служби від 10.02.2023 №5/389.

Після здобуття вищої освіти, відповідно до умов Контракту 2, відповідач направлений для подальшого проходження служби до Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№35) та його призначено на посаду начальника відділення соціально - психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи.

Згідно абзаців 4, 5 пункту 3 розділу ІІ Контракту2 відповідач зобов`язувався після закінчення навчання прибути до місця призначення в строк, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за відповідною посадою; у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству юстиції України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» в повному обсязі за весь період її фактичного навчання.

У зв`язку із несплатою вказаних коштів в добровільному порядку, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суду зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23.06.2005 № 2713-ІV встановлено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частинами другою, четвертою статтею 74 Законом України «Про Національну поліцію», передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.

Типову форму контракту затверджує МВС.

Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з:

- грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;

- оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.

Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.

Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.

На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).

Пунктом 5 Порядку № 261 визначено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Так, відповідно до змісту укладених Контрактів від 27.04.2018 року № 398 (Контракт1) та від 25.10.2021 №854 № 764 (Контракт2) про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України, зокрема, пункт 3 розділу II, Сторонами було погоджено відшкодування відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію», в повному обсязі за весь період фактичного навчання.

При цьому, суд зауважує, що відповідач був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, про що свідчить його підпис у Контракті1 від 27.04.2018 року № 398 та у Контракті2 від 25.10.2021 №854 №764, а також підписи відповідача в Довідках-розрахунках витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії Державної пенітенціарної служби від 18.06.2021 № 5/1669 та від 10.02.2023 №5/389.

Крім того, в межах розгляду даної справи відповідач подавав відзив на позов, а отже достеменно знає про наявність обов`язку із відшкодування витрат, понесених позивачем на його навчання, втім, станом на дату розгляду справи в суді в добровільному порядку такі витрати не відшкодовано.

Згідно із довідкою-розрахунком витрат, пов`язаних з утриманням відповідача від 18.06.2021 № 5/1669, сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 15.08.2017 по 18.06.2021 становить 132 892,59 грн., а саме:

- грошове забезпечення з нарахуваннями - 58997.73 грн.

- продовольче забезпечення - 47550.28 грн..

- речове забезпечення - 7827,86 грн.

- медичне забезпечення - 708,99 грн.,

- оплата комунальних послуг та за спожиті енергоносії - 17807,73 грн.

Відповідно до довідки-розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням відповідача від 10.02.2023 №5/389, сума визначених до відшкодування витрат за період навчання з 01.09.2021 по 10.02.2023 становить 245 281,08 грн., а саме грошове забезпечення з нарахуваннями - 245281,08 грн.

Таким чином, загальна сума витрат пов`язаних з утриманням відповідача у вищому навчальному закладі складає 378 173,67 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам врегульовано Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Цей Порядок розроблено відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і «Про донорство крові та її компонентів» та постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей», від 15 червня 1994 року № 414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці», від 11 серпня 1995 року № 648 «Про умови оплати праці осіб, які працюють в гірських районах», від 22 грудня 1995 року № 1037 «Про надбавки до посадових окладів осіб, зайнятих на шифрувальній роботі», від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», а отже розповсюджується й на спірні правовідносини.

Згідно із пунктом 13 Порядку №260 грошове забезпечення, виплачене в розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

Навчання у Академії Державної пенітенціарної служби є, як закріплено на законодавчому рівні, навчанням із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, з огляду на що грошове забезпечення курсанта (абітурієнта) не відноситься до витрат, пов`язаних із утриманням курсанта у навчальному закладі, а є видатками у сфері соціального забезпечення військовослужбовця та інших осіб, виплаченими за період військової служби (навчання).

Таким чином, підстави для стягнення з колишнього курсанта витрат на виплату грошового забезпечення відсутні, оскільки суми грошового забезпечення не визначені законом такими, що включаються у витрати, пов`язані із утриманням військовослужбовця та/або інших осіб у вищому навчальному закладі.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2019 року у справі №617/640/16-ц.

Разом з тим, відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі у сумі 73 894,86 грн. (47 550,28 грн. + 7 827,86 грн. + 708,99 грн. + 17 807,73 грн. грн.), що складаються із витрат по продовольчому, речовому, медичному забезпеченні та по оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Академії Державної пенітенціарної служби (14000, м. Чернігів, вул. Гонча 34, ) суму у розмірі 73 894,86 грн (сімдесят три тисячі вісімсот дев`яносто чотири грн 86 коп) на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.