Справа № 511/2009/24
Суддя: Кравчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-11-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 511/2009/24
Провадження №2-а/367/137/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравчук Ю.В.,

за участю:

секретаря судових засідань Миколаєнко П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому позивач просить скасувати постанову серії ЕНА № 2132723 від 12 травня 2024 року, складеної поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Островським О.В. про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене за ч.1 ст. 122 КУпАП. Позивач зазначає, що 12 травня 2024 року о 19 годині 25 хвилин, він керуючи на автодорозі Одеса - Київ належним йому транспортним засобом марки Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 в Черкаській області був зупинений старшим сержантом поліції Островським Олегом Володимировичем, який звинуватив його в порушенні правил дорожнього руху та вимог дорожніх знаків, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3 ПДР . В результаті чого інспектором було складено постанову ЕНА № 2132723, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач стверджує, що із зазначеним правопорушенням не згоден та вважає постанову незаконною та протиправною, оскільки правил дорожнього руху не порушував, та не перевищував допустимої швидкості руху. Позивач стверджує, що вищевказана постанова є незаконною, підлягає скасуванню, оскільки при розгляді справи порушено цілий ряд його прав. Позивач зазначає, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини, інспектором не було складено протоколу про адміністративне правопорушення, складання якого є обов`язковою умовою оформлення матеріалів по притягненню до адміністративної відповідальності. Позивач звертає увагу суду, що при винесенні вищевказаної постанови патрульним поліції не було надано йому можливості скористатися правовою допомогою. Позивач наголошує, що на місці зупинки на його прохання не було надано будь-яких доказів вчинення ним правопорушення та було показано лише якийсь невідомий прилад, який зовні схожий на засіб для вимірювання швидкості, на якому було зазначено 80 км/год та коротке відео, на якому рухається його автомобіль. Крім того, зазначає, що він попросив пред`явити документи, що підтверджують проходження його повірки, однак йому було відмовлено. Позивач звертає увагу суду, що прилад не було встановлено стаціонарно, як того вимагає ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а вимірювання швидкості проводилося в руці патрульного та інспектор підтвердив, що дійсно швидкість вимірювалась приладом TruCam в ручному режимі і він вважає, що це законно. Позивач наголошує, що відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху його автомобіля, а утримання такого приладу поліцейським в руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля. Враховуючи вищевикладене, вважає, що не порушував, та не перевищував допустимої швидкості руху, постанову серії ЕНА № 2132723 від 12 травня 2024 року вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. 06 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що 12.05.2024 о 19 год. 25 хв. поліцейський взводу № 2 роти № 4 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старший сержант поліції Островський Олег Володимирович ніс службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконував службові обов`язки відповідно повноважень передбачених Законом України «Про Національну поліцію». Представник відповідача зазначає, що поліцейським в Черкаській області на автодорозі М-05 "Київ-Одеса" 211-й км, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 було зафіксовано, що водій транспортного засобу Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 80 км/год в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год», при цьому перевищив встановлену швидкість руху більш ніж на 20 км/год, чим порушив п. 12.9 б ПДР України та після чого, на підставі ч. 1 ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію", автомобіль Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 було зупинено. Представник відповідача звертає увагу суду, що поліцейський згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Надалі, Поліцейський згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4 ПДР оголосив законні вимоги щодо пред?явлення посвідчення водія. Після перевірки документів поліцейський роз`яснив права та обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та позивач не заперечував факт вчинення правопорушення. Представник відповідача зазначає, що позивач ознайомився зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення, однак відмовився отримувати копію постанови. Представник відповідача звертає увагу суду, що на фото та відеозаписі з технічного приладу TruCam видно, що транспортний засіб, яким керував позивач, порушив вимоги швидкісного режиму. З вищенаведеного можна зробити висновок, що позивач під час руху або умисно не виконав вимоги ПДР , або був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся та не вибрав безпечної допустимої швидкості, щоб не наражати на небезпеку учасників дорожнього руху. Крім того, позивач, порушуючи на даній ділянці автодороги, де встановлено дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 50 км/год», вимоги швидкісного режиму, був завчасно проінформований дорожнім знаком 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Представник відповідача зазначає, що доводи позивача щодо невідповідності нормам ДСТУ розташування дорожніх знаків необхідно оцінювати критично, оскільки сам факт візуального сприйняття дорожнього знаку відповідачем у певний момент часу не може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення ПДР, оскільки є наслідком взаємодії як об`єктивних явищ природи і суб`єктивних процесів. Також зазначає, що докази вчинення правопорушення були надані позивачеві під час розгляду адміністративної справи. Однак, жодних спростовуючих доказів позивач не надав, а тому поліцейський оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та правомірно притягнув позивача до відповідальності. Крім того, представник відповідача звертає увагу суду, що твердження позивача щодо незаконного використання лазерного вимірювача швидкості TruCam не стаціонарно вмонтованим способом необґрунтовані, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім, основного, ручного режиму роботи, прилад також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі. Представник відповідача наголошує, що долучені до відзиву фото та відеозапис, зроблені лазерним вимірювачем швидкості TruCam ІІ №ТС008451 з чітким зображенням автомобіля і його номерного знаку, яким в момент правопорушення керував позивач, а також відеозапис розташування дорожніх знаків за напрямком руху позивача. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 08 липня 2024 року відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. 12 травня 2024 року відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА № 2132723 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказаною постановою встановлено, що 12 травня 2024 року о 19 годині 25 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на дорозі М-05 Київ Одеса, 211 км, в порушення вимог пункту 12.9 б Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами) рухався зі швидкістю 80 км/год, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год» та перевищив швидкість руху більше, ніж на 20 км/год, яка вимірювалась приладом TruCam ТС008451, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Вважаючи оскаржувану постанову відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що факт руху автомобіля, Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 зі швидкістю 80 км/год, підтверджується фотознімками, відеозаписом та схематичним зображенням місць розташування дорожніх знаків, здійсненим за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС008451, який отримав сертифікат відповідності від 23 грудня 2020 року та свідоцтво про повірку законодавчого регулювання засобу вимірювальної техніки № 22-01/29476 від 15 листопада 2023 року. Позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме: рухався зі швидкістю 80 км/год в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху 50 км/год». Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Відповідно до пункту 12.9.б Правил дорожнього руху водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3. Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За змістом ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами. Вказані фото- та відео докази, що підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення, та відеофіксація розгляду справи про адміністративне правопорушення містяться в матеріалах справи. На місці зупинки було досліджено докази, зафіксовані технічним приладом Trucam, проведено розгляд справи, під час якого позивача було ознайомлено з правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268, 288, 289, 307 КУпАП, вирішено питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності у виді штрафу. Відповідно до статті 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно зі статтею 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Оскаржена постанова відповідає всім передбаченим вищевказаною статтею вимогам. Відтак, адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено. При цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами. Посилання позивача на незаконне використання вимірювального приладу TruCAM є безпідставним, оскільки TruCAM є лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, виробництва фірми Laser Technology, Inc., США та згідно експертного висновку НДЦ «ТЕЗІС» НТУУ «КПІ» механізми технічного захисту інформації лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20», виробництва фірми Laser Technology, Inc., США відповідають вимогам нормативних документів системи технічного захисту інформації в Україні в обсязі функцій, зазначених у документі «Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «TruCAM LTI 20/20». Можливість використання виробу «TruCAM LTІ 20/20» (ТС008451)виробництва Laser Technology Inc. США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15 грудня 2023 року. Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Правильність реалізації у приладі TruCAM (ТС008451) зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації від 15 грудня 2023 року. Згідно експертного висновку від 15 грудня 2023 року у приладі «TruCAM LTI 20/20» правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ІSO/ІЕС 10116-2019. Крім того, у наданому відповідачем листі ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «Укрметртестстандарт») від 03 вересня 2021 року за № 22-38/42 зазначено, що лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Вимірювач ТruСАМ ІІ відноситься до ручних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації згідно ДСТУ 8809:2018 Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач ТruСАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі. Отже, з аналізу викладеного вбачається, що використання приладу ТruСАМ відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, тому суд не бере до уваги доводи позивача з приводу того, що користування приладом у ручному режимі є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання позивача на те, що фіксування приладом швидкості відбулося в ручному режимі, який не був закріплений на чітко визначеному місці, що свідчить про неточність вимірювання швидкості та на відсутність документів, що підтверджують його сертифікацію. Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Частина 1статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Тобто, покази приладу TruCam ТС 008451 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. В даному випадку, відповідач відповідно до ст. 252 КУпАП оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно до частин першої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені частиною першою статті 122 цього Кодексу. Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі Інструкція № 1395). Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. У статті 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395). Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395). Враховуючи викладене, суд не приймає посилання позивача, як на підставу для скасування оскаржуваної постанови, доводи про те, що поліцейським не складався протокол про адміністративне правопорушення. У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд вважає, що відповідач під час винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування постанови серія ЕНА № 2132723 у справі про адміністративне правопорушення від 12 травня 2024 винесеної поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області старшим сержантом 2 взводу 4 роти 1 батальйону Островським О.В. про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 340 грн. З огляду на наведене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову. Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 249, 250, 268, 271, 286 КАС України, суддя,

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.12.2024 року.

Суддя Ю.В. Кравчук