Справа № 461/10110/24
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року місто Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

представника позивача Горбаня О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, в особі представника Горбаня Олександра Володимировича, до громадянки російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця,

встановив:

I. Позиції сторін та учасників справ, заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Горбань Олександр Володимирович, який діє в інтересах Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, звернувся до суду з позовом до громадянки російської федерації ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземця. Відповідно до прохальної частини позовної заяви, представник просить винести рішення про продовження строку затримання в Пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на шість місяців ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року у справі №461/5606/24 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про затримання особи з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, вирішено позов задовольнити, затримати громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2024 у справі №461/5606/24 строк затримання відповідача закінчується 27.12.2024.

З метою забезпечення ідентифікації відповідача, ГУ ДМС України у Львівській області зверталось із листами до Директора Департаменту консульської служби МЗС України з приводу адміністративного затримання та сприяння у ідентифікації відповідача та повернення на батьківщину. Проте, станом на момент подання даного адміністративного позову, ГУ ДМС України у Львівській області отримано лист Директора Департаменту консульської служби МЗС України у якому зазначено, через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень.

Таким чином, наявні умови, за яких на даний час неможливо ідентифікувати відповідача та забезпечити примусове видворення особи у зазначений строк.

Відповідач не зверталася до територіальних органів ДМС із заявою про визнання її біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

З огляду на викладене та у зв`язку із неможливістю забезпечити примусове видворення відповідача, ГУ ДМС у Львівській області просить суд продовжити строк затримання відповідача в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, з метою вжиття заходів щодо її ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

У судовому засіданні представник позивача Горбань О.В. заявлені вимоги підтримав та просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач у судовому засіданні позов не заперечила та зазначила, що готова співпрацювати з органами міграційної служби аби сприяти можливості належної її ідентифікації та невидворення до російської федерації.

II. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, оцінка доводів учасників справи, норми права та мотиви їх застосування та незастосування

Дослідивши та оцінивши позовну заяву та докази у справі у їх сукупності, заслухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 27 червня 2024 року у справі №461/5606/24 за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області до ОСОБА_1 про затримання особи з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України позов задоволено, вирішено затримати громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, терміном на 6 (шість) місяців, для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України. Строк затримання відповідача закінчується 27.12.2024.

З метою забезпечення ідентифікації відповідача, ГУ ДМС України у Львівській області зверталось із листами до Директора Департаменту консульської служби МЗС України з приводу адміністративного затримання та сприяння у ідентифікації відповідача та повернення його на батьківщину. Станом на момент подання даного адміністративного позову, ГУ ДМС України у Львівській області отримано лист Директора Департаменту консульської служби МЗС України у якому зазначено, через повномасштабну агресію рф проти України дипломатичні відносини між Україною та росією розірвані. Діяльність посольства та консульських установ держави-агресора на території України припинена. Представлення інтересів рф дипломатичним представництвом третьої держави в Україні не здійснюється. Зазначене унеможливлює надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора та, відповідно розгляд направлених до МЗС звернень на даний час.

Таким чином, наявні умови, за яких на даний час неможливо ідентифікувати відповідача та забезпечити примусове видворення особи у встановленому порядку. Відповідач не зверталася до територіальних органів ДМС із заявою про визнання її біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту.

27.06.2024 року о 10.15 год., згідно протоколу №МЛВ 000087 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 263 КУпАП, працівниками Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області була виявлена та затримана громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення своєчасного розгляду справи про адміністративне правопорушення та з`ясування обставин його вчинення. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ПР МЛВ 002565 від 27.06.2024 за ч. 2 ст. 203 КУпАП, громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевищила дозволений строк перебування більш як на 30 днів та проживала на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.

Відповідач пояснила, що прибула на територію України ще 23.07.2011 року, мала посвідку на тимчасове проживання по навчанню. Проте, після закінчення дії посвідки вчасно не звернулася за її обміном. Після закінчення терміну дії громадянського паспорта рф вчасно не звернулась в компетентні органи для його обміну. Документи, що посвідчують особу іноземця у відповідача відсутні, пред`явила лише фото протермінованого паспорта на телефоні.

Таким чином ОСОБА_1 перебуває в Україні у статус нелегального мігранта.

Встановлено, що відповідач перевищила дозволений строк свого перебування на території України більше 90 днів протягом 180 днів, чим порушив п. 2 Порядку продовження строку перебування та проживання або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою КМУ від 15.02.2012 № 150.

Відповідач ОСОБА_1 після закінчення дії посвідки, таку не здала, чим порушила п. 67 постанови КМУ від 25.04.2018 № 322 «Про затвердження зразка, технічного опису бланка та Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання», а саме після закінчення строку дії посвідки іноземець та особа без громадянства зобов`язані в семиденний строк зняти з реєстрації місце проживання та виїхати за межі України. При цьому посвідка здається до територіального органу/територіального підрозділу ДМС. Зазначені норми права містять імперативний припис, обов`язковий до виконання.

Щодо здачі посвідки у навчальному закладі, тобто про те, що вона вказала у судовому засіданні, відповідач також не повідомляла органи ДМС.

Отже, ОСОБА_1 ухилилася від виїзду з України, не вживала заходів щодо оформлення легального статусу перебування на території України у строк до закінчення дії посвідки, із заявою про надання статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не зверталася, законне джерело існування та підстави для подальшого перебування на території України відсутні.

Відповідач, нелегально перебуваючи на території України, не має постійного місця проживання та місця праці, не має стабільного джерела доходів для свого існування. Відтак, існує ризик втечі громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та уникнення нею подальшого примусового видворення за межі території України.

27.06.2024 ГУ ДМС у Львівській області прийнято рішення про видворення відповідача, згідно ст. 30 Закону № 3773- VI.

Таким чином, наведені обставини об`єктивно ускладнюють на даний час можливість надання органами дипломатичної служби України будь-якого сприяння у підтвердженні особи і документуванні громадян країни-агресора.

Частинами 11-13 статті 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:

1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його (її) ідентифікації;

2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України

Відповідно до п.п. 2, 5 Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2012 року № 150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, паспортні документи або документи, що підтверджують особу без громадянства, яких зареєстровано посадовою особою Держприкордонслужби, продовжується територіальними органами або підрозділами ДМС.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI (далі - Закон № 3773- VI).

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закону № 3773- VI, паспортний документ іноземця це документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

У частині 3 статті 3 розділу І Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи щодо затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземців та осіб без громадянства, які підлягають примусовому видворенню за межі України.

Частиною 1 ст. 289 КАС України визначено, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:

1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України;

2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією;

4) зобов`язання внести заставу.

Згідно частини 4 статті 30 Закону № 3773- VI зазначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення, (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.

Таким чином, виходячи з наведених вище доводів та мотивів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 6, 14, 72-77, 90, 241-243, 245-246, 250, 371 КАС України,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Продовжити строк затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства (Волинська область, Ківерцівський район с. Журавичі, вул. Перемоги, 27), які незаконно перебувають в Україні, на строк шість місяців, тобто до 20.06.2025 року.

Апеляційні скарги на судові рішення в адміністративних справах, визначених цією статтею, можуть бути подані в десятиденний строк з дня проголошення судового рішення. Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, , телефон 261-49-02, електронна пошта: );

представник позивача: Горбань Олександр Володимирович

(79007, м. Львів, вул. Січових Стрільців, 11, телефон НОМЕР_1 ,

електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

відповідач: громадянка російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: Волинське ПТПІ ДМС України, 45213, Волинська область, Ківерцівський район, село Журавичі, вул. Перемоги, 27.

Повний текст рішення складено 20 грудня 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький