Справа № 240/9268/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/9268/24

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" (далі - ТОВ "Автосвіт ЛТД") із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.03.2024 №042563.

Аргументуючи позовні вимоги до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (далі - відповідач, Укртрансбезпека) представник ТОВ "Автосвіт ЛТД" зазначає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки на момент здійснення перевірки, працівник Укртрансбезпеки отримав від водія всі необхідні документи, в тому числі схему руху автобуса. Пояснив, що відсутність у схемі руху автобуса інформації про посадку/висадку пасажирів біля станції метро "Академмістечко", помилково розцінено перевіряючим, як відсутність схеми розкладу руху взагалі, а тому вказаний факт не може бути самостійною підставою для притягнення товариства до відповідальності. Звертає увагу суду, що твердження відповідача про те, що на момент перевірки водій здійснював посадку/висадку пасажирів біля станції метро "Академмістечко" в м.Києві є суб`єктивною думкою інспектора Волошиної Г.І., відсутні будь-які докази на підтвердження того, що водій безпосередньо здійснював посадку/висадку пасажирів біля станції метро "Академмістечко" в м.Києві. Цей факт не встановлений та не доведений відповідачем. З огляду на що, вважає накладення на підприємство штрафу, на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення встановлене ст.39 такого Закону безпідставним.

Ухвалою суду від 20.05.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

23.05.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Вказує, що відсутність необхідних документів (в даному випадку - схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду з висадкою/посадкою) з станції метро "Академмістечко" у м. Києві, визначених законодавством, яке регулює спірні правовідносини на момент проведення рейдової перевірки, знайшло своє відображення в акті від 22.01.2024 №043200. Зокрема, під час проведення рейдової перевірки у м. Києві біля станції метро "Академмістечко" виявлено здійснення регулярних перевезень пасажирів транспортним засобом Еталон А-07953, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить товариству. Перевезення здійснювалося за маршрутом "Київ-Овруч", про що свідчить трафарет на лобовому склі авто. При цьому, твердження позивача, що транспортний засіб, який підлягав перевірці, не здійснював перевезення пасажирів на момент перевірки, спростовуються відео перевірки з нагрудної камери інспектора, який здійснював перевірку. Зауважує, що із відеофіксації перевірки видно, що на біля станції метро "Академмістечко" знаходяться не паркувальні місця авто, а місце для посадки та висадки пасажирів. Одночасно зазначає, що посадовими особами Укртрансбезпеки неодноразово фіксувалася посадка та висадка пасажирів за маршрутом "Київ-Коростень" та "Київ-Овруч" на ст. метро "Академмістечко", про що були складені акти проведення перевірок на підставі яких винесені постанови про притягнення ТОВ "Автосвіт ЛТД" до адміністративно-господарської відповідальності.

23.10.2024 від представника ТОВ "Автосвіт ЛТД" до суду надійшла заява про забезпечення позову, у задоволенні якої ухвалою суду від 24.10.2024 відмовлено.

03.12.2024 від представника Укртрансбезпеки надійшли до суду додаткові пояснення по суті спору. Звертає увагу суду на той факт, що наданий до позову договір про надання послуг №ДБМ 2023- 06/03/01 20.06.2023, яким передбачалося надання ТОВ "Автосвіт ЛТД" у користування 3 (трьох) місць для паркування транспортних засобів, втратив чинність 31.12.2023. Крім того, твердження позивача, що транспортний засіб, який перевірявся, не здійснював перевезення пасажирів на момент перевірки, а стояв на місці для паркування транспортних засобів в період міжрейсового відстою між оборотними рейсами також спростовується і доданою до позову копією таблиці вартості проїзду на міжобласному маршруті "КИЇВ-ОВРУЧ", у якій вказано вартість проїзду із станції метро "Академмістечко". Вважає, що перевізник здійснював регулярні пасажирські перевезення за вказаним маршрутом з посадкою/висадкою пасажирів біля станції метро "Академмістечнко" без затвердження у встановленому порядку розкладу руху та схеми руху із кінцевою зупинкою.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

22 січня 2024 року старшим державним інспектором відділу державного нагляду (контролю) в м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті Волошиною Г.І. проведена рейдова перевірка транспортного засобу Еталон А-07953, реєстраційний номер НОМЕР_1 за результатами якої складено акт №043200 від 22.01.2024 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (надалі - акт). За змістом акта під час перевірки виявлено порушення вимог ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема відсутність необхідних документів: схеми руху та розкладу руху з висадкою та посадкою пасажирів в м.Києві біля станції метро "Академмістечко".

На підставі вищезазначеного акта, посадовою особою відповідача запропоновано позивачу взяти участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеному на 12.03.2024 у період з 10:00 по 11:00, про що надіслано на адресу підприємства лист №10431/24/24-24 від 07.02.2024.

12.03.2024 від товариства надійшли до Укртрансбезпеки заперечення на отриманий акт. При цьому відомості про прийняття участі представника товариства у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт матеріали справи не містять.

12.03.2024 відповідач виніс постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №042563, внаслідок допущених підприємством порушень вимог ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт", в результаті чого відповідачем накладено на позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн.

Прийняту постанову надіслано позивачу, про що свідчить супровідний лист №22127/24/24-24 від 14.03.2024.

З винесеною відповідачем постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу №042563, товариство не погоджується, вважає таку протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Статтею 2 Закону №2344-ІІІ передбачено, що законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України "Про транспорт", "Про дорожній рух", чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, встановлена абз.3 ч.1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, якою передбачено, що до автомобільних перевізників за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39, 48 цього Закону застосовується штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У контексті викладеного слід зазначити, що суб`єктом відповідальності, передбаченої статтею 60 Закону №2344-ІІІ, є саме автомобільний перевізник.

Відповідно до ст.18 Закону №2344-ІІІ, з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані : організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням. Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Частинами 2-3 ст.39 Закону №2344-ІІІ документи для регулярних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України;

для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень:

для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;

для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Аналіз викладених норм, дає підстави для висновку, що положеннями статті 39 Закону №2344-ІІІ покладено на автомобільного перевізника обов`язок із забезпечення, а на водія пред`явлення для перевірки розкладу руху при здійсненні регулярних пасажирських перевезень та таблицю вартості проїзду.

Під судового розгляду справи, встановлено, що водієм у ході проведеної перевірки не пред`явлені посадовим особам відповідача усі необхідні документи, передбачені вимогами статті 39 Закону №2344-ІІІ. У водія транспортного засобу, який підлягав перевірці були відсутні схема руху та розклад руху з висадкою та посадкою пасажирів в м.Києві біля станції метро "Академмістечко".

У той час, представник товариства заперечує факт здійснення пасажирських перевезень транспортним засобом, які перевірявся. Зокрема зауважує, що 22.01.2024 водій ТОВ "Автосвіт ЛТД" близько 09-00 год згідно визначеного паспортом маршруту здійснював перевезення пасажирів повз станцію метро "Академмістечко" в м.Києві на транспортному засобі марки Еталон А-079.53, д.н.з. НОМЕР_1 та на вимогу пасажира водій транспортного засобу марки Еталон А-079,53, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив вимушену зупинку біля станції метро "Академмістечко".

Водночас, у спростування доводів представника товариства представник відповідача послався на наявність в матеріалах справи фото автобуса з трафаретом у лобовому склі "Київ-Овруч" та таблиці вартості проїзду на міжобласному маршруті, яка містить вартість проїзду саме зі станції метро "Академмістечко" та відстань від початкового пункту та між станціями.

Тобто наявні вищевказані докази свідчать про факт посадки/висадки пасажирів на станції метро "Академмістечко" без необхідних на те документів (схеми руху та розкладу руху) та спростовує твердження представника товариства про зупинення транспортного засобу який підлягав перевірці на вимогу пасажира.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність порушення статті 39 Закону №2344-ІІІ, встановлених під час рейдової перевірки, яка здійснена уповноваженими особами Уктрансбезпеки 22.01.2024 на підставі направлення №001282 від 18.01.2024 .

Абзацом 3 частини 1 статі 60 Закону №2344-ІІІ встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Положеннями статті 29 Закону №2344-III визначено, що автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що факт ненадання водієм під час перевірки документів, на підставі яких виконуються регулярні пасажирські перевезення зі станції метро "Академмістечко", а саме: розкладу руху та схеми руху, відповідно до вимог статті 39 Закону №2344-ІІІ є доведеним, відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови про застосування адміністративного-господарського штрафу від 12.03.2024 №042563, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені законодавством, з дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення і докази, надані стороною позивача, суд дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, з огляду на що у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України при відмові в позові судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Автосвіт ЛТД" (вул. Сергія Кемського, 50, м. Коростень, Житомирська область, 11501. ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150. ), в особі відділу державного нагляду (контролю) у Житомирській області (майдан ім. С.П. Корольова, 12, м.Житомир, 10014) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 18 грудня 2024 р.

18.12.24