Справа № 160/29208/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до
про визнання протиправним, скасування протоколу та зобов`язання вчинити
певні дії,
ВСТАНОВИВ:
01.11.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати протокол комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 жовтня 2024 року № 20 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період;
- зобов`язати комісію для розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.10.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк дії законних підстав, які надають право на відстрочку.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації на підставі того, що він самостійно виховує та утримує двох неповнолітніх дітей, на підтвердження чого до заяви було долучено рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/8193/24 від 14.08.2024 року, яке набрало законної сили та відповідно до якого шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, та визнано, що ОСОБА_1 є чоловіком, який самостійно виховує та утримує двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте, відповідачем протиправно відмовлено у її задоволенні, з підстави того, що у подібних справах судом вже винесено рішення, яке установлює правові підстави для відмови, оскільки вказана підстава не передбачена чинним законодавством.
06.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 06.11.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
15.11.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
09.12.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачем правомірно відмовлено у задоволенні заяви, з огляду на те, що сімейним кодексом України не встановлено підстав припинення батьківських обов`язків щодо виховання дитини, так само як визначена частиною першою статті 15 СК України невідчужуваність сімейних обов`язків свідчить про неможливість відмови від сімейних обов`язків, якими є, зокрема, обов`язки щодо виховання дитини.
13.12.2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли докази направлення відзиву на позов з додатками позивачу.
18.12.2024 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій зазначено, що відзив на позов є безпідставним, позиція відповідача суперечить нормам законодавства, та не може бути взятий до уваги при постановленні рішення.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/8193/24 від 14.08.2024 року, яке набрало законної сили 16.09.2024 року, вирішено:

- шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 16 вересня 2006 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що зроблено запис за № 995 розірвати;

- прізвище ОСОБА_2 , яке було змінено нею після реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , залишити шлюбне, а саме ОСОБА_6 ;

- після розірвання шлюбу залишити двох малолітніх дітей сторін: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з батьком ОСОБА_1 , який самостійно виховує та утримує цих двох малолітніх дітей;

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь батька цих дітей ОСОБА_1 у твердій грошовій сумі: по 2 500 грн. на кожну дитину, а всього у розмірі 5 000 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 08 липня 2024 року.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 04.10.2024 на ім`я голови Комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_1 , про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, до якої було долучено належним чином завірені копії: довідки внутрішньо переміщеної особи; свідоцтва про реєстрацію шлюбу; рішення суду по справі № 201/8193/2 від 14.08.2024 року; свідоцтв про народження дітей позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; військово-облікового документу; паспорту; ідентифікаційного коду.

За результатами розгляду Комісією було прийняте рішення, яке оформлене протоколом від 16.10.2024 № 20, яким з підстав пункту 4 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію вирішено відмовити у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки у подібних справах судом вже винесено рішення, яке встановлює правові підстави для відмови.

Позивач вважає вказане рішення протиправним, оскільки вказана підстава не передбачена чинним законодавством, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався і триває на цей час.

Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 Про загальну мобілізацію постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

В статті 1 Закону №3543-XII визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Водночас пунктом 4 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України;

Пунктом 5 частини 3 статті 23 Закону №3543-XII встановлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

З аналізу вищезазначених норм слідує, що Законом №3543-XII визначений перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову під час мобілізації є вичерпний та у кожному конкретному випадку особам, які не підлягають призову, або підпадають під умови відстрочки слід надати той обсяг документів, який підтвердить існування обставин, достатніх для того, щоб уповноважений суб`єкт владних повноважень міг прийняти відповідне рішення.

18.05.2024 набрав чинності Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560), який серед іншого визначає також алгоритм отримання військовозобов`язаними особами відстрочки.

Відповідно до пунктів 56 та 57 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (пункт 59 Порядку №560).

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини 1, пунктах 3, 4, 5 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 затверджено також додаток 5 до Порядку № 560, яким є Перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Пунктом 4 додатку 5 до Порядку № 560 визначено вичерпний перелік документів, які дають право на відстрочку жінкам та чоловікам, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої (таких) дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, а саме: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та один із документів: - свідоцтво про смерть одного з батьків або рішення суду про оголошення одного із батьків померлим, або рішення суду про позбавлення одного з батьків батьківських прав, або рішення суду про визнання одного із батьків безвісти відсутнім, або вирок суду, за яким особа відбуває покарання у місцях позбавлення волі, або документи, які підтверджують, що особа самостійно виховує та утримує дитину (рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини або витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України).

Таким, чином пунктом 4 додатку 5 до Порядку № 560 визначено достатніми документами, які дають право на відстрочку жінкам та чоловікам, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду: свідоцтво про народження дитини (дітей) із зазначенням батьківства військовозобов`язаного та рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини.

Так, позивачем до заяви від 04.10.2024 року про оформлення довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч.1 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію було долучено належним чином завірені копії: свідоцтв про народження дітей позивача ОСОБА_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та рішення суду по справі № 201/8193/2 від 14.08.2024 року, яке набрало законної сили та яким вирішено після розірвання шлюбу залишити двох малолітніх дітей сторін: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з батьком ОСОБА_1 , який самостійно виховує та утримує цих двох малолітніх дітей.

Суд зазначає, що факт отримання вказаних документів відповідачем не заперечується, при цьому, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено, що додані до рапорту документи не відповідають нормам законодавства.

Крім того, суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень, прийняте за наслідком заяви про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації має містити, зокрема, посилання на чинне законодавство і мотиви відмови.

Зазначена в оскаржуваному рішенні причина для відмови, а саме: оскільки у подібних справах судом вже винесено рішення, яке встановлює правові підстави для відмови, сформульована не коректно без зазначення чітких та зрозумілих обставин, що мають безпосереднє відношення до заявника та поданих ним документів, а також не місить жодних посилань на норми законодавства, яким не відповідають подана заява, або на підставі яких прийнято рішення про відмову.

Відтак, перевіряючи оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень, яке зумовило звернення позивача до суду з цим позовом, на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при його прийнятті відповідач діяв не на підставі законодавства, яке регулює спірні відносини; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень; нерозсудливо; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямована це рішення.

При цьому, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у відзиві не позов, не зазначені в оскаржуваному рішення в якості підстав для відмови.

Крім того, постановою Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2024 року у справі №201/5972/22, на яку відповідач посилається у відзиві на позов, здійснено висновок про те, що факт самостійного виховання дитини батьком не може бути встановлений за правилами окремого провадження, проте, у даній справі самостійне виховання дитини батьком, встановлено не за правилами окремого провадження, а за рішенням суду, яким вирішено розірвати шлюб та залишити двох малолітніх дітей сторін після розірвання шлюбу з батьком ОСОБА_1 , який самостійно виховує та утримує цих двох малолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування протоколу комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 жовтня 2024 року № 20 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та зобов`язання комісії для розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.10.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк дії законних підстав, які надають право на відстрочку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією №0.0..1 від 07.11.2024 року.

Враховуючи, що адміністративний позов задоволено, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправним, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати протокол комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16 жовтня 2024 року № 20 в частині відмови у наданні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Зобов`язати комісію для розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 04.10.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період та надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк дії законних підстав, які надають право на відстрочку.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв