Справа № 320/5695/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року № 320/5695/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Груп» до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Груп» (03056, м. Київ, вул. Польова, 24, ) звернулось до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (02068, м. Київ, вул. Кошиця, 3, ), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.11.2022 № 937/ж10/31-00-07-05-02-24, 21.11.2022 № 936/ж10/31-00-07-05-02-24, 21.11.2022 № 935/ж10/31-00-07-05-02-24 та 21.11.2022 № 934/ж10/31-00-07-05-02-24.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що у діях ТОВ «ГСГ» відсутній склад та подія правопорушення, за які до позивача були застосовані штрафні санкції. Зауважив, що порушення були встановлені перевіряючими особами внаслідок неврахування ними особливостей заповнення ВМД та звітів за формою 1-ОА під час оформлення операцій з експорту підакцизної продукції за договорами комісії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 13.03.2023 (суддя ОСОБА_1 ) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Рішенням Вищої ради правосуддя №411/0/15-24 від 13 лютого 2024 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Частиною 14 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вказаного справа підлягає прийняттю до провадження, а її розгляд починається спочатку.

Згідно з пунктами 2.3.3, 2.3.50 пункту 2.3 "Положення про автоматизовану систему документообігу суду", підпункту 3.3.2 пункту 3.3 частини 3 "Засад використання автоматизованої системи документообігу суду Київського окружного адміністративного суду" призначено повторний автоматизований розподіл справ на підставі Розпорядження від 19.03.2024 №133-р/ка.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду, справу №320/5695/23 передано до розгляду судді Білоноженко М.А.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року справу прийнято до свого провадження суддею Білоноженко М.А.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення адміністративного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що позивач помилково трактує норми податкового законодавства, натомість висновки акту перевірки є обґрунтованими та підтвердженими.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі наказу Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 06 жовтня 2022 року № 83/ж1 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «ГЛОБАЛ СПРІТС ГРУП» (код за )» посадовими особами Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Труханом А.В. проведена фактична перевірка офісного приміщення ТОВ «ГЛОБАЛ СТРІТС ГРУП», що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Польова, 24.

За результатами перевірки складено акт від 14.10.2022 року №927/ж5/31-00-07-05-02-19/42735405, в якому встановлено наступні порушення:

1. Зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку;

2. Зберігання алкогольних напоїв без наявності довідки про внесення місць зберігання алкогольних напоїв до Єдиного державного реєстру;

3. Подання звітів за формою 1-ОА з недостовірними відомостями;

4. Реалізація горілки «Мороша джерельна» в пляшках, місткістю 0.61 л. за цінами, що є меншими за встановлені законодавством мінімальні оптово відпускні;

5. Неведення обліку придбаної та реалізованої горілки ТМ SKYY;

6. Неможливість дослідження ревізорами ведення обліку та обіг марок

акцизного податку.

Позивач не погодився із висновками акту перевірки та фактами, встановленими в акті, та подав заперечення на нього.

За результатами розгляду заперечень відповідач визнав помилку щодо реалізації горілки «Мороша джерельна» в пляшках, місткістю 0.61 л. за цінами, що є меншими за встановлені законодавством мінімальні оптово - відпускні.

Решту висновків, викладених в акті перевірки, відповідач залишив без змін (лист «Про розгляд заперечення» №7741/6/31-00-07-05-02-06 від 15.11.2022 року).

Контролюючим органом було прийнято податкові повідомлення - рішення № 938 10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року, № 937/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року, № 936/10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року, № 935/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21 11.2022 року, № 934/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року.

ТОВ «ГСГ» не погодилося із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями та оскаржило їх в адміністративному порядку. За результатами адміністративного оскарження Державною податковою службою України було прийнято рішення від 10.02.2022 року №3417/6/99-00-06-03-02-06, яким податкове повідомлення - рішення № 938/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року було скасовано, а решта податкових повідомлень - рішень - залишено без змін.

Незгода позивача із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Така перевірка здійснюється органом державної податкової служби щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідно до закону, ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Кодексу.

Згідно із пунктом 80.1 статті 80 Кодексу, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Відповідно до підпункту 80.2.5. пункту 80.2 статті 80 Кодексу фактична перевірка може проводитися у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пільгового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» №481/95-ВР від 19.12.1995 року (далі Закон №481/95-ВР, тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Частиною 3 статті 16 Закону №481/95-ВР встановлено, що суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва), які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, за формою, встановленою цим органом. У разі якщо в місяці, наступному за звітним місяцем, суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) самостійно виявив помилки у поданому ним звіті за звітний місяць, він зобов`язаний подати уточнений звіт до кінця місяця, наступного за звітним місяцем. У такому разі штраф, встановлений абзацом дев`ятнадцятим частини другої статті 17 цього Закону, не застосовується.

У частині 2 статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

З висновку акту перевірки вбачається, що відповідачем була встановлена невідповідності звітів за формою 1-ОА, в зв`язку із чим останнім було винесено оскаржуване ППР №937/ж10/31-00-07-05-02-24.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено обґрунтованість та законність вказаного рішення, в зв`язку із наступним.

Позивачем зазначено, що порушення в цій частині встановлено внаслідок неврахування особливостей заповнення ВМД та звітів 1-ОА під час оформлення операцій з експорту підакцизної продукції за договором комісії.

Так, між ТОВ «ГСГ» з одного боку та ТОВ «Таїрово Вайнері», а також ПРАТ «Одеський коньячний завод» - з іншого боку, було укладено договори комісії, де ТОВ «ГСГ» є комісіонером, а ТОВ «Таїрово Вайнері» та ПРАТ «Одеський коньячний завод»-комітентом.

Форма і Порядки заповнення звітів №1-ОА «Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі» та №1-ОТ «Звіт про обсяги придбання та реалізації тютюнових виробів у оптовій мережі», затверджені наказом Міністерства фінансів України від 11.02.2016 № 49.

Інформація у розрізі контрагентів, яким здійснювалось придбання алкогольних напоїв (тютюнових виробів та тютюнової сировини) подається згідно з розділами ІІ та III відповідних звітів.

При цьому розділами III вищезазначених порядків передбачено заповнення - у графі 1 коду адміністративно-територіальної одиниці згідно з додатком до Наказу № 49: у графі 2 - найменування або прізвища, ім?я, по-батькові контрагента;у графі 3 - коду за ЄДРПОУ/реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серія та номер паспорта фізичної особи, яка має відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

В той же час, якщо суб`єктом господарювання здійснюється імпорт (експорт) алкогольних напої (тютюнових виробів) у графі 1 замість коду адміністративно- територіальної одиниці місця реєстрації контрагентів, у яких/яким здійснювалося придбання/реалізація алкогольних напої (тютюнових виробів), рекомендовано проставляти код « 28», а у графах 2-3 - всі наявні реквізити імпортерів (експортерів) алкогольних напоїв (тютюнових виробів) та країну, в яку (з якої) відбувається постачання.

Відповідно до п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI зі змінами та доповненнями реалізація підакцизних товарів (продукції) будь-які операції на митній території України, що передбачають відвантаження підакцизних товарів (продукції) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами з передачею прав власності або без такої, за плату (компенсацію) або без такої, незалежно від строків її надання, а також безоплатного відвантаження товарів, у тому числі з давальницької сировини, реалізація суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Статтею 1000 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV зі змінами та доповненнями (далі ЦКУ) визначено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя.

За договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента (ст. 1011 ЦКУ).

Враховуючи викладене, у разі здійснення імпорту (експорту) алкогольних напоїв (тютюнових виробів) на підставі договорів комісії комісіонер у графах 2-3 розділів ІІ та ІІІ Звіту № 1-ОА та Звіту № 1-ОТ зазначає реквізити комітента (довірителя) як контрагента, якому здійснювалась реалізація алкогольних напоїв (тютюнових виробів) при імпорті, та як контрагента, у якого здійснювалось придбання алкогольних напоїв при експорті алкогольних напоїв (тютюнових виробів). При цьому, комітент (довіритель) у графах 2-3 розділів ІІ та ІІІ Звіту № 1-ОА та Звіту № 1-ОТ зазначає реквізити комісіонера як контрагента, якому здійснювалась реалізація алкогольних напоїв (тютюнових виробів) при експорті таких товарів, та контрагента, у якого здійснювалось придбання алкогольних напоїв (тютюнових виробів) при імпорті алкогольних напоїв (тютюнових виробів).

Натомість, як встановлено під час перевірки, відповідно до баз даним ВМД відсутня інформація щодо експорту продукції позивача. При цьому, в розділі ІІІ «Перелік контрагентів, яким здійснювалась реалізація алкогольних напоїв», ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП» не зазначено контрагента, якому здійснювалась реалізація.

Отже, позивачем було подано звіти про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі з недостовірними відомостями, чим порушило ст. 16 ЗУ №481/95-ВР.

Відтак, винесене податкове повідомлення-рішення №937/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року суд вважає законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, матеріалами перевірки встановлено зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного податку, в зв`язку із чим відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення № 935/ж10/31-00-07-05-02-24.

Аналіз матеріалів справи і доказів, досліджених судом, свідчить про законність винесення оскаржуваного рішення з огляду на наступне.

Відповідно п. 6 ст. 226 ПКУ маркуванню підлягають усі алкогольні напої із вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць.

Пунктом 228.9 статті 228 ПКУ передбачено, що відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв і тютюнових виробів, несплату чи несвоєчасну сплату податку несуть виробники (замовники), імпортери, продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до Закону.

Відповідно до підпункту 226.2 статті 226 ПК України наявність наклеєної в установленому порядку марки акцизного податку встановленого зразка на пляшці (упаковці) алкогольного напою, пачці (упаковці) тютюнового виробу чи ємності (упаковці) з рідиною, що використовується в електронних сигаретах, є однією з умов для ввезення на митну територію України і продажу таких товарів споживачам, а також підтвердженням сплати податку та легальності ввезення товарів.

Пунктом 226.11 статті 226 ПК України закріплено, що ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуюся в електронних сигаретах, забороняються.

Відповідальність за недодержання порядку маркування, продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються и електронних сигаретах, несплату чи несвоєчасну сплату податку, несуть виробники (замовники), імпортери продавці таких товарів та їх посадові особи відповідно до закону (пункт 228.9 ст.

228 ПК України).

Відповідно до абзацу двадцятого частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку, 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

Отже, у разі виробництва та/або зберігання, та/або транспортування, та/або реалізації суб`єктом господарювання фальсифікованих алкогольних напоїв та / або алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими паперовими марками акцизного податку він підлягає притягненню до юридичної відповідальності шляхом застосування до нього контролюючим органом штрафу в розмірі 200 відсотків вартості товару (продукції), але не менше 17000 гривень.

В Акті фактичної перевірки контролюючий орган зафіксував факт зберігання позивачем алкогольної продукції, які не марковані марками акцизного податку. Цим актом підтверджено факт зберігання алкогольних напоїв, які не марковані маркою акцизного податку, тобто недотримання позивачем вимог статті 11 Закону № 481/95-ВР.

Під час здійснення фактичної перевірки контролюючим органом було здійснено фотофіксацію даних пляшок. Фото цих напоїв були долучені до матеріалів справи.

Суд зауважує, що в зв`язку із цим, у контролюючого органу була відсутня необхідність вимагати від позивача під час проведення фактичної перевірки здійснення інвентаризації алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також проведення експертизи виявленої рідини, оскільки дана алкогольна продукція перебувала в приміщенні позивача та була виявлена при представниках позивача.

Доводи позивача, що перевіряючими не встановлено ані приналежність цих пляшок, ані дислокація їх місцезнаходження в матеріалах справи нічим не підтверджені, як і не підтверджено факт проведення відповідачем інвентаризації, оскільки у контролюючого органу немає такого права та обов`язку з проведення інвентаризації.

Одночасно з цим, в матеріалах справи міститься лист ТОВ «ГЛОБАЛ СПІРІТС ГРУП» від 03.11.2022 про надання підтвердження, в якому вказано, що пляшки з алкогольними напоями, виявлені в ході фактичної перевірки, знаходились на території офісного приміщення та належали на праві приватної власності співробітникам ТОВ «ГЛОБАЛ ДІСТРИБ`ЮШН КОМПАНІ».

Суд не приймає до уваги вказані доводи, оскільки перевірити достовірність вказаної інформації не вбачається за можливе.

Відтак, матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача складу правопорушення, закріпленого абзацом двадцятим частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР, а отже існує наявність правових підстав для притягнення позивача контролюючим органом до юридичної відповідальності, шляхом накладення штрафу у відповідному розмірі.

Таким чином, суд вважає правомірним винесення податкового повідомлення-рішення №935/ж10/31-00-07-05-02-24, згідно якого до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 17000,00 гривень.

Щодо зберігання алкогольних напоїв без наявності Довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру (ППР - №936/ж10/31-00-07-05-02-211), суд зазначає наступне.

Так, в ході проведення перевірки було встановлено зберігання алкогольних напоїв в офісном приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Польова, буд 24, що використовується ТОВ «ГСГ».

Алкогольні напої, описані в додатках 1-2 до акту перевірки (на 2 арк., фотофіксація поруч з журналом реєстрації перевірок та врученою копією наказу на перевірку), були зафіксовані в присутності представника за довіреністю ТОВ «ГСГ» Кривошеї Романа Васильовича, який супроводжував перевіряючих на території офісного приміщення ТОВ «ГСГ» та засвідчено його особистим підписом.

Згідно визначення, наданого ст. 1 Закону № 481/95-ВР, оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товару для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва); місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

Єдиний державний реєстр місць зберігання - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру, затверджено Наказом ДПА України № 251 від 28.05.2002 року.

До Єдиного реєстру вносяться: відомості про заявника - ідентифікаційний код (номер), найменування (прізвище, ім?я, по батькові), місцезнаходження або місце проживання (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця, номер будинку), серія та номер ліцензії, виданої заявнику на відповідний вид діяльності; відомості про місце зберігання - місцезнаходження (поштовий індекс, область, район, місто, вулиця. номер будинку), площа місця зберігання (місткість місця зберігання спирту), вид продукції, що зберігається; дата включення місця зберігання до Єдиного реєстру: серія, номер та дата видачі довідки про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру; підстави та дата виключення місця зберігання з Єдиного реєстру.

Відповідно до п. 2.2 розділу 2 Наказу № 251, заява про внесення місця зберігання спирту до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 1, а заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2.

До заяви додаються: документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам, видана Департаментом або його регіональними управліннями, -у разі реєстрації місця зберігання спирту; нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, копія документа, що підтверджує право користування приміщенням (договір оренди, свідоцтво на право власності та інше).

Довідка про внесення місця зберігання до Єдиного реєстру видається суб`єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

Положеннями пунктів 2.4 2.5 розділу 2 Наказу № 251 передбачено, що довідка є документом суворої звітності.

Довідка повинна перебувати у місці зберігання та пред`являтися працівникам контролюючих органів, які мають відповідні повноваження на здійснення перевірки.

Суд зазначає, що під час проведення перевірки позивачем не було надано контролюючому органу довідку про внесення місця зберігання алкогольних напоїв за адресою: м. Київ, вул. Польова, 24 до Єдиного реєстру.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

Аналіз наведених вище норм права дає підстави для висновку, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, а саме у разі відсутності довідки з Єдиного реєстру на право зберігання товару.

При цьому, вказаному передує подання заяви суб`єктом господарювання про видачу довідки про місце зберігання товару, яка видається податковим органом суб`єкту господарювання протягом семи календарних днів від дня подання заяви.

З огляду на вищевикладене, суд вважає обґрунтованим винесення податкового повідомлення-рішення № №936/ж10/31-00-07-05-02-211 від 21.11.2022 року, відтак вказане ппр скасуванню не підлягає.

Щодо ненадання позивачем на запит контролюючого органу документів, що належать до предмету перевірки і винесення в зв`язку із цим ППР № 934/ж10/31-00-07-05-02-24, суд зазначає наступне.

Пунктом 85.2 статті 85 ПК України чітко регламентовано, що платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб органу державної податкової служби при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів (обов`язкових платежів), порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби.

Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.

Отже, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Відповідно до вимог пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 14.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Аналогічне правозастосування викладено у постановах Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 802/880/18-а, від 06.09.2022 у справі № 640/772/21, від 14.12.2022 у справі № 640/637/19, від 07.02.2023 у справі № 640/9880/19.

Отже, надання платником фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих ним показників податкового обліку. Обов`язок платника зберігати документи і надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів.

Ненадания платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 4 ПК України до їх відсутності.

Як свідчать матеріали справи, з метою належного дослідження обігу підакцизних товарів на підприємстві, працівниками ЦМУ під підпис надавались письмові запити про надання відповідних документів, зокрема, 2 запити від 06.10.2022 та повторний запит від 12.10.2022.

Однак, позивачем не було надано в повному обсязі усі належні документи, про що було складено відповідний акт та було враховано у висновках перевірки.

Відтак, винесення податкового повідомлення-рішення № 934/ж10/31-00-07-05-02-24 від 21.11.2022 року суд вважає законним і таким, що не підлягає скасуванню.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 21.11.2022 № 937/ж10/31-00-07-05-02-24, 21.11.2022 № 936/ж10/31-00-07-05-02-24, 21.11.2022 № 935/ж10/31-00-07-05-02-24 та 21.11.2022 № 934/ж10/31-00-07-05-02-24 є законними і обґрунтованими, а тому підстав для їх скасування судом не встановлено.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В зв`язку із відмовою у задоволенні позову, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спірітс Груп» (03056, м. Київ, вул. Польова, 24, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.