Справа № 243/9548/24
Суддя: Соловйова О. О.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єд. унік. № 243/9548/24
Провадження № 2-а/243/98/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Соловйова О.О.,

за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Лещенка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

22 листопада 2024 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Лещенка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 11.11.2024 ТВО керівника-начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесено Постанову №457 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. Згідно даної постанови, 01.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ повідомлено громадянину ОСОБА_1 про те, що 02.11.2024 року, 10 годині 00 хвилин, військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час, однак 02.11.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, а був доставлений органами національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.11.2024 року, чим порушив вимоги п. 1 ст.22 та п.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду. Вважає, що зазначена постанова винесена незаконно, з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню оскільки ОСОБА_1 про необхідність прибути о 10 год. 02.11.2024 року було невідомо. 01.11.2024 він повістку про необхідність прибуття до РТЦК не отримував і взагалі в цей день знаходився у себе вдома і нікуди не виходив.

У зв`язку з чим просив суд скасувати постанову ТВО керівника-начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення №457 від 11.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

03 грудня 2024 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, за змістом якого позовні вимоги не визнаються в повному обсязі. Вказано, що посилання позивача, відповідно до позовної заяви та те, що зазначена постанова винесена незаконно, з порушенням норм діючого законодавства та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 про необхідність прибути о 10 год. 02.11.2024 року було невідомо, 01.11.2024 він повістку про необхідність прибуття до РТЦК не отримував і взагалі в цей день знаходився у себе вдома і нікуди не виходив, спростовується документами адміністративної справи, доданої до відзиву, зокрема розпискою про отримання повістки. Так, зазначив, що отримавши повістку № 1/964 керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 про прибуття за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин позивач не з`явився, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (чинного на час вчинення правопорушення). Після чого, до відділу Краматорського РУП ГУНП було направлено звернення щодо доставлення громадянина ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 05.11.2024 року військовозобов`язаний доставлений (супроводжений) працівниками національної поліції. Таким чином в діях ОСОБА_1 присутні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП (чинного на час вчинення правопорушення). Враховуючи викладене 05.11.2024 військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 складено Протокол № 457, щодо вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При складанні протоколу військовозобов`язаний ОСОБА_1 ознайомившись з Протоколом був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками визначеними у ст. 63 Конституції України, ст. 256, 268 КУпАП. Військовозобов`язаний копію протоколу отримав особисто, у протоколі надав особисті пояснення зазначивши «З правопорушенням не згоден». У протоколі правопорушником клопотання, заяви не подавались. Відповідно до протоколу до правопорушника доведено про розгляд справи який призначено на 10,00 годину 11.11.2024 року, під особистий підпис. Будучі ознайомленим про час, дату і місце розгляду справи ОСОБА_1 11.11.2024 на розгляд справи не прибув. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу складеного протоколу та вчиненого правопорушення не надавав. Будь-яких клопотань, заяв, додаткових пояснень з приводу перенесення, відкладення розгляду справи не надавав. Постанова правопорушником отримана особисто 11.11.2024 року.

У зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про скасування постанови відмовити в повному обсязі, та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.

Згідно долученої представником відповідача розписки вбачається, що 01.11.2024 року позивач ОСОБА_1 отримав повістку № 1/964 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на «10:00» год. 02.11.2024 року. В зазначеній розписці є підпис особи яка отримала повістку.

03.11.2024 року т .в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено на адресу ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області звернення щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , як особу, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

05 листопада 2024 року солдатом ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 складено протокол № 457 про порушення ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що 01.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ повідомлено громадянину ОСОБА_1 про те, що 02.11.2024 року, 10 годині 00 хвилин, військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період та направлення для проходження медичного огляду, однак 02.11.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, а був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.11.2024 року, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 та п. 2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду.

Під час складання протоколу позивача ознайомлено зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, про що міститься підпис позивача у відповідній графі протоколу. У поясненнях порушника зазначено «З правопорушенням не згоден» та міститься підпис позивача. Також, в протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 00 хв. 11 листопада 2024 року за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Центральна, буд. № 5, каб. № 1, та міститься підпис позивача про повідомлення йому місця та часу розгляду справи, та про отримання копії протоколу.

11 листопада 2024 року ТВО керівника-начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 457 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 01.11.2024 військовослужбовцем ЗСУ повідомлено громадянину ОСОБА_1 про те, що 02.11.2024 року, 10 годині 00 хвилин, військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для постановки на військовий облік, визначення призначення на особливий період для проходження медичного огляду, однак 02.11.2024 року ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, а був доставлений працівниками національної поліції України до ІНФОРМАЦІЯ_4 05.11.2024 року, чим порушив вимоги п. 1 ст. 22 та п. 2 ст. 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», скоївши дане правопорушення в умовах дії на території України особливого періоду.

Копія постанови за результатами розгляду позивачем отримано особисто 11.11.2024.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до ч.7 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абз. 2, 4 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до п.2 ч.1 Правил № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з абз. 3 ч. 9 ст. 29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України) для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки), які підтверджені відповідними документами (довідками), визнається, зокрема, хвороба.

Згідно з ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не вказано жодних поважних причин неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_4 02.11.2024 о 10 год. 00 хв.

Доводи представника позивача щодо того, що позивачу ОСОБА_1 про необхідність прибути о 10 год.00 хв. 02.11.2024 року було невідомо, 01.11.2024 він повістку про необхідність прибуття до РТЦК не отримував і взагалі в цей день знаходився у себе вдома і нікуди не виходив, судом не приймаються, оскільки згідно долученої представником відповідача розписки вбачається, що 01.11.2024 року позивач ОСОБА_1 отримав повістку № 1/964 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на «10:00» год. 00 хв 02.11.2024 року. В зазначеній розписці є підпис особи яка отримала повістку.

Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач отримавши повістку № 1/964 за викликом у строк, зазначений у повістці, без поважних на то причин не з`явився, у зв`язку з чим т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 було направлено на адресу ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області звернення щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 , як особу, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП були роз`яснені позивачу, про що останній безпосередньо зазначив у протоколі. Таким чином, позивач не був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, заявляти клопотання, надавати докази, у тому числі щодо поважності причин його нез`явлення за викликом до відповідача.

Враховуючи те, що позивач не з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у встановлений відповідачем строк, для подальшого забезпечення відповідачем виконання вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд доходить висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст.210-1 КУпАП, як наслідок оскаржувана постанова прийнята відповідачем в межах наданих йому повноважень та є правомірною.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає встановленим судом фактичним обставинам справи, стягнення накладено в межах санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, отже правових підстав для її скасування судом не встановлено.

Згідно з п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

При таких обставинах, позовну заяву Лещенка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 73-77, 90, 122, 246, 255, 268, 271-272, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Лещенка Сергія Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Постанову ТВО Керівника-начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 № 457 від 11 листопада 2024 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень - залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного судушляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Соловйова