Справа № 620/8645/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Соломко І.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року Справа № 620/8645/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у неврахуванні позивачу, при обчисленні розміру пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990, в розрахунку 1 рік за 1 рік та 6 місяців, та заробітної плати за період з 11.05.1982 по грудень 1989 року в районах Крайньої Півночі згідно довідки №8 від 14.02.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу з урахуванням вказаних періодів та заробітної плати з 04.01.2021.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області у врахуванні ОСОБА_1 , при обчисленні розміру пенсії, періоду роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітної плати за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та за період з 1987 по 1989 рік;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи в районах Крайньої Півночі з 11.05.1982 по 23.02.1990 та заробітну плату за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року і за період з 1987 по 1989 рік на підставі довідок Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8, з дати звернення із заявою про проведення відповідного перерахунку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірні періоди роботи Позивача підтверджується записами в його трудовій книжці, який є основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи.

Водночас суд зазначив, що трудова книжка Позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди.

Щодо врахування заробітної плати на підставі архівних довідок, суд зазначив, що довідки видані на підставі розрахункових відомостей, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо найменування підприємства.

При цьому суд зазначив, що вихід України із Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, не впливає на порядок обчислення стажу, набутого Позивачем на території РФ до цього моменту, для призначення пенсії.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що спірний період роботи Позивача не може бути зарахований до стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах через ненадання ним трудового договору чи інших документі де вказано що на дану особу поширювалися зазначені пільги.

Крім того, Апелянт стверджує про відсутність можливості взяти до уваги архівні довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, які видані архівним відділом Іркутської області за період роботи позивача з 1982 року по 1989 рік, оскільки вищевказані довідки не підтверджені первинними документами.

При цьому, представник ГУ ПФУ в Чернігівській області також посилається на припинення участі України та РФ в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року, а тому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2024 та від 24.11.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач є громадянином України та проживає на території Чернігівської області.

З 06.10.2020 Позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування».

Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , судом встановлено, що Позивач у період з 11.05.1982 по 23.02.1990 позивач працював в Ленському ХЛХ об`єднання Іркутськхімліс на посаді вздимщика та майстра подсочки. Відомості про роботу позивача у вказаний період також підтверджуються довідкою Архівного відділу Адміністрації Ніжнеілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 8.

Спору, що місцевість, де працював Позивач, відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Зі змісту довідок Архівного відділу Адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8 видно, що позивачу за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та з 1987 по 1989 рік нарахована заробітна плата. Вказані довідки видані на підставі розрахункових відомостей, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо найменування підприємства.

27.03.2024 Позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії, за результатами розгляду якої Відповідач листом від 24.04.2024 відмовив та зазначив, що за документами пенсійної справи страховий стаж позивача складає 34 роки 11 місяців 17 днів (врахований по 30.11.2020).

Відповідачем у також зазначено, що взяти до уваги довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.02.2022 за №8, які видані Архівним відділом Іркутської області за період роботи з 1982 року по 1989 рік немає можливості, оскільки вищевказані довідки не підтверджені первинними документами. Водночас зазначили, що з 1 січня 2023 року РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. 19.06.2023 припинена для України дія Угоди про гарантії прав громадян держав -учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Починаючи з 19.06.2023 обчислення страхового стажу, набутого в республіках колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, а в подальшому незалежних державах, та врахування нарахованої на їх території заробітної плати здійснюється відповідно до законодавства України з урахуванням двосторонніх угод/договорів.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Закон № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Стаття 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом «д» пункту 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з пунктом 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Згідно зі ст. 101 Закону № 1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком №22-1, відповідно до абз.5 п.п.3 п.2.1 якого, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку №22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку №22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.

11. Достатньою та необхідною правовою підставою для обчислення стажу роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців ) є сукупність наступних обставин: 1) документальне підтвердження наявності в особи стажу роботи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях; 2) поширення на особу в період її роботи в таких місцевостях пільг, регламентованих Указами Президії ВР СРСР від 10.02.1960 та від 29.09.1967 та Постановою № 148.

При цьому основним документом, який підтверджує факт роботи особи в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостях є її трудова книжка, а також ці обставини можуть підтверджуватися й іншими документами, зокрема, архівною довідкою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 21.08.2019 у справі № 750/1717/16-а.

12. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Щодо періоду роботи Позивача з з 11.05.1982 по 23.02.1990

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, вказані періоди роботи Позивача підтверджуються записами в його трудовій книжці, згідно з якою у період з 11.05.1982 по 23.02.1990 позивач працював в Ленському ХЛХ об`єднання Іркутськхімліс на посаді вздимщика та майстра подсочки.

Крім того на підтвердження вказаних періодів роботи Позивачем додатково було надано пенсійному органу відповідну архівну довідку архівного відділу Адміністрації Ніжнеілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 8.

14.Твердження Апелянта про те, що спірний період роботи Позивача не може бути зарахований до стажу, який надає право на призначення пенсії на пільгових умовах через ненадання ним трудового договору чи інших підтверджуючих документів, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки оскільки, згідно з приписами пункту 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, такі документи є лише додатковими, що обов`язково мають бути надані в разі відсутності відповідних записів у трудовій книжці особи. Втім у трудовій книжці Позивача зафіксовані всі спірні періоди його роботи.

15. Таким чином судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для зарахування вищезазначених періодів роботи до трудового стажу Позивача із застосуванням пільгового коефіцієнту - один рік за один рік і шість місяців.

Щодо врахування архівних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії

Так, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком №22-1, відповідно до абз.5 п.п.3 п.2.1 якого, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Так, Позивачем до пенсійного органу було надано довідки архівного відділу адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8 зі змісту яких вбачається, що Позивачу за період з 11.05.1982 по грудень 1985 року та з 1987 по 1989 рік нараховувалася заробітна плата.

При цьому, колегія суддів відзначає, що зазначені довідки видані на підставі розрахункових відомостей, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалась виплата заробітної плати, суми заробітної плати, а також містять інформацію щодо найменування підприємства.

Твердження Апелянта не те, що довідки не підтверджені первинними документами колегія суддів до уваги не приймає з огляду на викладене вище. При цьому, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, з тих міркувань, що РФ вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Більш того, колегія суддів відзначає, що спірний трудовий стаж Позивач набув та заробітну плату отримував до припинення участі України та РФ в зазначеній вище Угоді.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у Позивача права на врахування заробітної плати, вказаної у довідках архівного відділу адміністрації Ніжнєілімського муніципального району Іркутської області від 14.02.2022 № 7 та № 8.

18. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

19. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позову в цій справі.

20. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

21. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

22. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року - без змін.

23. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 17 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев