Справа № 520/23575/24
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р. Справа № 520/23575/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 24.09.24 по справі № 520/23575/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасувати окреме положення рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 09 серпня 2024 року про перерахунок судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно із довідкою №04-49/1 від 05.01.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданою територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року довічно в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 09 серпня 2024 року про перерахунок судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 09 серпня 2024 року про перерахунок судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року довічно в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що правових підстав для здійснення розрахунку щомісячного довічного Грошового утримання судді у відставці на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі № 520/1867/24 у розмірі' 60% суддівської винагороди згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці від 05.01.2024 за №04-49/1, з урахуванням іншого рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 у справі №520/13468/2020 немає, виходячи з наступного.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 з урахуванням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 та додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26.03.2021 у справі № 520/13468/2020 було зобов`язано головне управління по відношенню до ОСОБА_1 :

- зарахувати до стажу роботи періоди, що дають судді право на відставку, та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме - період праці стажистом прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 07.07.1997-29.01.1998, тривалість стажу - 6 місяців, 22 дня; період праці стажистом помічника прокурора Комінтернівського району м. Харкова з 30.01.1998-09.03.1998, тривалість стажу - 1 місяць, 9 днів; період праці стажистом слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 10.03.1998 - 25.03.1998, тривалість стажу - 15 днів; період праці слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 26.03.1998-29.12.1998, тривалість стажу - 9 місяців, З дня; період праці старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області з 30.12.1998 - 28.02.2000, тривалість стажу - 1 рік, 1 місяць, 28 днів; період праці слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Харківської області з 01.03.2000 - 01.01.2002, тривалість стажу - 1 рік, 10 місяців та період навчання у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 05.08.1992 по 30.06.1997, тривалість стажу - 2 роки, 5 місяців, 12 днів; виплатити різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді; призначити та виплачувати з 25 липня 2020 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Предметами розгляду у справі №520/13468/2020 були зарахування до стажу роботи періодів, що дають судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці та показник відсоткового розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 25.07.2020. Суд визначив цей показник як необхідний елемент обчислення розміру довічного щомісячного грошового утримання судді у відставці відносно спору, що мав місце на 25.07.2020, тому висновки суду не можуть поширюватися на майбутні правовідносини у випадках змін у чинному законодавстві або проведення інших перерахунків.

У порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє для захисту прав особи від можливих дій суб`єкта владних повноважень у подальшому, оскільки на час розгляду справи таких дій не існує.

Відповідно до п.10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 №7 "Про судове рішення в адміністративній справі" резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання дій на майбутнє.

Питання визначення відсоткового розміру суддівської винагороди для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2024 у цій справі ОСОБА_1 , як позивачем, не ініціювалося та судом не розглядалося.

Представник відповідача зазначає, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 у справі №520/1867/24 при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці було застосовано норми законодавства, чинні на час, з якого проводився перерахунок, а саме ст.137,ст.142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 за №1402-УІІІ.

Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначає, що відповідно до вимог частини третьої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Вказаними вище судовими рішеннями у судовій справі №520/13468/2020 було розглянуто спір щодо стажу роботи позивача на посаді судді та встановлено, що такий стаж позивача становить більше 25 років (25 років 5 місяців 21 день), а тому позивач має право на щомісячне довічное грошове утримання у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50 відсотків плюс 2 відсотки за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років).

Позивач наголошує, що розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен становити 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді з розрахунку 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, плюс два відсотки грошового утримання судді за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років (50% + 2%х5).

Позивач наголошує, що подібні до спірних правовідносини неодноразово були предметом судового розгляду Верховного Суду, який у своїх численних постановах зробив висновки про зарахування до стажу роботи на посаді судді (для суддів призначених чи обраних на посаду до набрання чинності Закону України «Про судоустрій і статус суддів»), окрім роботи на посаді судді судів України, також половини строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах; роботи на посадах прокурорів і слідчих; стажу (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасувати окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 20 серпня 2020 року про призначення судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області зарахувати до стажу роботи періоди, що дають судді право на відставку, та одержання щомісячного грошового утримання судді у відставці, а саме: період праці стажистом прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 07.07.1997 - 29.01.1998, тривалість стажу - 6 місяців, 22 дня; період праці стажистом помічника прокурора Комінтернівського району м. Харкова з 30.01.1998 - 09.03.1998, тривалість стажу - 1 місяць, 9 днів; період праці стажистом слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 10.03.1998 - 25.03.1998, тривалість стажу - 15 днів; період праці слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 26.03.1998 - 29.12.1998, тривалість стажу - 9 місяців, 3 дня; період праці старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області з 30.12.1998 - 28.02.2000, тривалість стажу - 1 рік, 1 місяць, 28 днів; період праці слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Харківської області з 01.03.2000 - 01.01.2002, тривалість стажу - 1 рік, 10 місяців та період навчання у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 05.08.1992 по 30.06.1997, тривалість стажу - 2 роки, 5 місяців, 12 днів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 скасовано в частині відмови у задоволення позовних вимог. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 різницю між виплаченим щомісячним довічним грошовим утриманням судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді та перерахованим у розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді.

26.03.2021 року Другим апеляційним адміністративним судом прийнято додаткову постанову, якою скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки №04-49/1 від 05.01.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №13 від 18 січня 2024 року позивачу відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду, у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2024 по справі № 520/1867/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18 січня 2024 року № 13 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою №04-49/1 від 05.01.2024 року про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданою територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 09 серпня 2024 року 13 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 перераховано.

При цьому, при здійсненні перерахунку Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зменшило розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому значенні з 60 на 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Позивач, вважаючи протиправним визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 09 серпня 2024 року про перерахунок судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 126 Конституції України, визначено, що незалежність і недоторканість судді гарантуються Конституцією і законами України.

В пункті 7 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 №8-рп/2005 суд зазначив, що конституційний статус судді передбачає надання йому в майбутньому статусу судді у відставці, що також є гарантією належного здійснення правосуддя, дає підстави ставити до суддів високі вимоги і зберігати довіру до їх компетентності та неупередженості.

Аналіз норм Конституції України свідчить, що надання судді за рахунок держави матеріального і соціального захисту (заробітна плата, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо), що відповідає його високому статусу, є гарантією забезпечення незалежності.

Відповідно до пункту 8 частини п`ятої статті 48 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній на час призначення довічного грошового утримання), незалежність судді забезпечується належним матеріальним та соціальним забезпеченням судді.

В силу вимог частини сьомої статті 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України та законом гарантій незалежності судді.

Абзацом четвертим пункту 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

При цьому будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.

Вказані норми кореспондують зі статтею 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Позивач призначений на посаду судді Московського районного суду м. Харкова 02.01.2002 року, тому при обчисленні стажу роботи на посаді судді слід керуватися положеннями нормативно-правового акту, що був чинним на момент її призначення на посаду судді - Законом України "Про статус суддів" від 15.12.1992 № 2862-ХІІ.

Згідно абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону України "Про статус суддів" №2862-ХІІ від 15.12.1992 до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з абзацом другим пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 по справі № 21-6664а15.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України.

Частина друга статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачає, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до частини першої статті 116 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частинами другою та третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1402-VІІІ дає підстави для висновку, що у зв`язку з набранням чинності Законом України від 07.06.2018 № 2447-VІІІ "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402-VІІІ, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону України від 15.12.1992 № 2862-ХІІ "Про статус суддів" (чинного на момент обрання позивача на посаду судді) суддею може бути громадянин України, який має стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З даного питання висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначила, що внесенні до статті 137 Закону № 1402-VІІІ зміни дозволили зараховувати стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення позивача на посаду судді (постанова від 30.05.2019 у справі № 9901/805/18), висновки якої суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи на посаді судді Московського районного суду м. Харкова. Московський районний суд м. Харкова позивач працював з 02.01.2002 - 24.07.2020. Тривалість стажу - 18 років, 6 місяців, 22 дня.

Також позивач працював стажистом прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 07.07.1997 - 29.01.1998, тривалість стажу - 6 місяців, 22 дня; стажистом помічника прокурора Комінтернівського району м. Харкова з 30.01.1998 - 09.03.1998, тривалість стажу - 1 місяць, 9 днів; стажистом слідчого прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 10.03.1998 - 25.03.1998, тривалість стажу - 15 днів; слідчим прокуратури Комінтернівського району м. Харкова з 26.03.1998 - 29.12.1998, тривалість стажу - 9 місяців, 3 дня; старшим слідчим слідчого відділу прокуратури Харківської області з 30.12.1998 - 28.02.2000, тривалість стажу - 1 рік, 1 місяць, 28 днів; слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу прокуратури Харківської області з 01.03.2000 - 01.01.2002, тривалість стажу - 1 рік, 10 місяців.

Зважаючи на вказаний стаж роботи на посаді судді понад 10 років, до стажу роботи позивача на посаді судді, що дає право на відставку і отримання щомісячного грошового утримання, серед іншого, має бути зараховано періоду навчання у Національній юридичній академії України ім. Ярослава Мудрого з 05.08.1992 по 30.06.1997, тривалість стажу - 2 роки, 5 місяців, 12 днів.

Таким чином, загальний стаж роботи, який дає право позивачу на отримання довічного грошового утримання складає 25 років 05 місяців 21 день.

26.03.2021 року Другим апеляційним адміністративним судом прийнято додаткову постанову, якою скасовано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 по справі № 520/13468/2020 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати судді у відставці ОСОБА_1 з 25 липня 2020 року довічно щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 повинен становити 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Проте, пенсійним органом не враховано вищевказаних обставин та протиправно зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому значенні з 60 на 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щщо окреме положення рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 13 від 09 серпня 2024 року про перерахунок судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а саме, вказане рішення в частині визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів вважає вірноим висновок суду першої інстанції, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити судді у відставці ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та виплачувати щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 01 січня 2024 року довічно в розмірі 60 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 року по справі № 520/23575/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.09.2024 по справі № 520/23575/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський О.М. Мінаєва