Справа № 120/11763/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 грудня 2024 р. Справа № 120/11763/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю прийняття рішення відповідачем, оформлене протоколом № 12 від 09.08.2024, щодо відмови у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, як військовозобов`язаному, який є працівником професійної (професійно-технічної) освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Ухвалою від 10.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

18.10.2024 представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зокрема зазначає, що освітня діяльність провадиться на підставі ліцензії, що видається органом ліцензування відповідно до законодавства, однак, ДП "Бершадська автошкола" ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» не зареєстрована як навчальний заклад, у зв`язку з чим не наділена правом проводити освітню діяльність, та не внесена до електронного ліцензування освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку та не має електронного ліцензування освітньої діяльності. Таким чином, комісія з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи з наданих позивачем документів, враховуючи положення пункту 2 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відмовила у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, причини відмови: дані про ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» відсутні в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Враховуючи викладене просить відмовити у позові повністю.

Ухвалою від 20.12.2024 клопотання представника відповідача про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву задоволено, відзив прийнято до розгляду.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач є керівником Дочірнього підприємства "Бершадська автошкола" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький обласний автоучбовий комбінат", що підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 28.08.2024.

Відповідно до довідки Дочірнього підприємства "Бершадська автошкола" позивач працює на посаді викладача Правил дорожнього руху, будови та експлуатації ТЗ з 08.09.2000. Навантаження на викладача становить 100% ставки (72 год.).

29.07.2024 ОСОБА_1 подав на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", як такий, що є педагогічним працівником закладу професійно-технічної освіти, який має за основним місцем роботи не менше 0,75 ставки педагогічного навантаження. До даної заяви додав копії наступних документів:

- паспорт громадянина України та РНОКПП ОСОБА_1 ;

- військовий квиток ОСОБА_1 ;

- витяг з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ;

- довідка ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» про місце роботи та навантаження ОСОБА_1 №20 від 23.07.2024.

Повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19.08.2024 повідомлено позивача, що Комісією з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято рішення, оформлене протоколом №12 від 09.08.2024, яким відмовлено позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Причини відмови: дані про ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» відсутні в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Так, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України (ст. 65 Конституції України).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII, тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частинами 1, 3 ст. 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (частина перша статті 3 Закону №2232-XII).

Частиною 11 статті 38 Закону №2232-ХІІ визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

За приписами частини 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.

Преамбулою Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-XII (в редакції Закону на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 3543-XII) визначено, що цей Закон встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Абзацом 2 частини 1 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ визначено підстави та осіб, яким надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації

Частиною 7 статті 23 Закону №3543-ХІІ установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів фахової передвищої освіти, професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Тобто, з аналізу вищезазначеної норми можна дійти висновку, що під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані, які, зокрема, є педагогічними працівниками у закладах професійної (професійно-технічної) освіти, не підлягають призову на військову службу за умови, що вони працюють у вказаних закладах за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.

Частиною 4 статті 23 даного Закону визначено, що особи, зазначені у пунктах 1-5 частини третьої цієї статті, у зазначений період можуть бути прийняті на військову службу за контрактом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 56 Порядку №560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Відповідно до пункту 57 Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Абзацом першим пункту 58 Порядку №560 передбачено, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

За правилами пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України. У разі продовження строку проведення мобілізації перевірка підстав у військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, крім підстав, зазначених у пункті 2 частини першої, пунктах 3, 4, 5 частини третьої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", здійснюється за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що до повноважень комісій територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час. З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність в особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Щодо наявності відповідного права військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

Водночас, додатком 5 до Порядку 560 встановлено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 додатку 5 документами, що підтверджують право на відстрочку, згідно п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ є довідка закладу освіти або наукової установи (організації) про займану посаду за основним місцем роботи та розмір частки ставки під час оплати праці, диплом про науковий ступінь.

Предметом спору в даній справі є визнання протиправною відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 2 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ.

Як встановлено судом, позивач подав до відповідача відповідну заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. До заяви позивачем додано перелік документів для підтвердження обставин, зазначених у заяві (належно засвідчені копії).

Відповідач, своїм рішенням оформленим протоколом №12 від 09.08.2024 відмовив у наданні відстрочки у зв`язку з тим, що дані про ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» відсутні в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Постановою КМУ №963 від 14.06.2000 затверджено перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.

Пунктами 6-7 частини 1 статті 1 Закону України «Про освіту» визначено, що заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.

Засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника.

Згідно з частинами 1-3 Закону України «Про освіту» юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність.

Права та обов`язки закладу освіти, передбачені цим Законом та іншими законами України, має також фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, основним видом діяльності якого є освітня діяльність. Фізична особа - підприємець або структурний підрозділ юридичної особи приватного чи публічного права, освітня діяльність якого перестає бути основним видом його діяльності, втрачає права і обов`язки, у тому числі права на пільги, передбачені законодавством для закладу освіти.

Освітня діяльність вважається основним видом діяльності, якщо надходження на цей вид діяльності та/або від цього виду діяльності перевищують половину загальних надходжень цієї юридичної особи (фізичної особи - підприємця).

Заклад освіти як суб`єкт господарювання може діяти в одному з таких статусів: бюджетна установа; неприбутковий заклад освіти; прибутковий заклад освіти.

Заклад освіти залежно від засновника може діяти як державний, комунальний, приватний чи корпоративний.

Статтею 10 Закону України «Про освіту» встановлено, що невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, професійна (професійно-технічна) освіта.

Рівнями освіти є, серед іншого: перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України "Про освіту" заклади професійної (професійно-технічної) освіти мають право здійснювати за відповідними стандартами підготовку на рівні фахової передвищої освіти. Ліцензування такої освітньої діяльності та акредитація відповідних освітніх програм здійснюються в загальному порядку.

Згідно ч. 1-4 ст. 43 Закону України "Про освіту" ліцензування освітньої діяльності - це процедура визнання спроможності юридичної або фізичної особи надавати освітні послуги на певному рівні освіти відповідно до ліцензійних умов.

Освітня діяльність провадиться на підставі ліцензії, що видається органом ліцензування відповідно до законодавства.

Ліцензійні умови визначаються окремо для кожного рівня освіти. Ліцензійні умови формуються з урахуванням спеціальних вимог щодо доступності для осіб з особливими освітніми потребами. Вимоги до ліцензійних умов визначаються спеціальними законами.

Ліцензування, контроль за дотриманням ліцензійних умов, видача та припинення дії (повністю або частково) ліцензій на освітню діяльність здійснюються у порядку, визначеному законодавством.

Отже, виходячи із наведених вище норм законодавства, суд констатує, що заклади освіти можуть бути як державної чи приватної власності, за наявності відповідної ліцензії на здійснення освітньої діяльності.

За приписами частини першої статті 22 Закону України «Про вищу освіту» юридична особа має статус закладу освіти, якщо основним видом її діяльності є освітня діяльність.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 Розділу ІІ Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, затверджене Наказом Міністерства освіти і науки України від 08 червня 2018 року № 620, визначено Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - ЄДЕБО) функціонує з метою забезпечення:

- електронного ліцензування освітньої діяльності (оформлення, подання документів до органу ліцензування та отримання відповідного рішення у електронному вигляді), органом ліцензування яких є розпорядник ЄДЕБО, відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку;

- акредитації освітніх програм, спеціальностей, напрямів підготовки у встановленому законодавством порядку;

Суд зауважує, що згідно виписки з ЄДРПОУ основним видом діяльності юридичної особи Дочірнього підприємства "Бершадська автошкола" Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький обласний автоучбовий комбінат" є професійно-технічна освіта (КВЕД 85.32).

Водночас, хоч ДП «»Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» і зареєстроване, однак не внесене до електронного ліцензування освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності, затверджених у встановленому законодавством порядку та не має електронного ліцензування освітньої діяльності.

Щодо тверджень представника позивача, що ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» зареєстрований в Єдиній державній електронній базі як заклад освіти, а отже і ДП «»Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» є закладом освіти та має відповідну ліцензію, то суд їх відхиляє з огляду на таке.

Згідно зі ст. 80 Цивільного кодексу України юридична особа - організація, створена шляхом об`єднання осіб та/або майна, яка наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, тобто може від свого імені набувати майнових та особистих немайнових прав і нести цивільні обов`язки, бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Частиною восьмою статті 63 Господарського кодексу України визначено, що у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу, підприємство визнається дочірнім.

Дочірнє підприємство - це підприємство, яке повністю або частково належить іншому суб`єктові господарювання, відомому як материнська компанія. Дочірня компанія функціонує самостійно, але в той же час вона підпорядкована материнській компанії. Шляхом створення дочірніх компаній материнська компанія може розширити свою діяльність на нові галузі або сегменти ринку, що дозволяє зменшити ризики, пов`язані з концентрацією у одній сфері. Також дочірнє підприємство може виконувати специфічні завдання або функції, які не є основним напрямком діяльності материнської компанії.

Разом з тим, звертаю увагу, що залежно від виду діяльності дочірнього підприємства, є необхідність отримання дозволів, ліцензій або інших регулятивних документів від відповідних державних органів.

Таким чином, враховуючи викладене, суд доходить висновку, що дочірнє підприємство є самостійною юридичною особою та має всі права та обов`язки передбачені Цивільним та Господарським кодексами України та іншими нормативно-правовими актами, а наявність ліцензії на здійснення освітньої діяльності у ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» не свідчить про автоматичну наявність такої ліцензії, відповідно і права на здійснення освітньої діяльності у ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат».

Крім того, досліджуючи Єдину державну електронну базу з питань освіти, судом встановлено, що ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» дійсно зареєстроване та має відповідну ліцензію. Також встановлено, що в структурі ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» є Оратівська філія товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницький обласний автоучбовий комбінат", яка також має відповідну ліцензію на: перепідготовку робітників; професійно-технічне навчання; підвищення кваліфікації робітників.

Однак, ДП «Бершадська автошкола» ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат» не значиться у відповідній базі ані як самостійний суб`єкт, ані в складі ТОВ «Вінницький обласний автоучбовий комбінат».

Відтак, доводи представника позивача щодо протиправності рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , оформлене протоколом №12 від 09.08.2024, яким відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу ОСОБА_1 є безпідставними.

З огляду на викладене, суд зазначає, що відповідачем правомірно прийнято рішення про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У відповідності до положень частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що у разі відмови у задоволені позову судовий збір не відшкодовується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна