Справа № 360/462/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №360/462/23
судді Верховного Суду Радишевської О.Р. на постанову Верховного Суду від 18.12.2024 у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - НОМЕР_1 прикордонний загін, ВЧ НОМЕР_2 ) про зобов`язання нарахувати і виплатити додаткову винагороду.
Предметом спору у цій справі є наявність у ОСОБА_1 права на отримання у період з 28.09.2022 по 20.01.2023 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 . У період з 28.09.2022 по 20.01.2023 він перебував в оперативному підпорядкуванні начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - НОМЕР_3 прикордонний загін, ВЧ НОМЕР_4 ) у складі відділу прикордонної служби № НОМЕР_5 прикордонного загону на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області. Позивач стверджував, що в цей період він брав безпосередню участь у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, що підтверджується довідкою від 20.01.2023 №4539, виданою ВЧ НОМЕР_4 . У зв`язку з цим, на думку позивача, він набув права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, яку відповідач йому протиправно не виплатив.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, відповідно до пункту 1 Постанови №168, за 3 доби вересня 2022 року, 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року, 31 добу грудня 2022 року. Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду, відповідно до пункту 1 Постанови № 168 за 3 доби вересня 2022 року, 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року, 31 добу грудня 2022 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що в Постанові № 168 не визначено переліку документів, якими має підтверджуватися безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії. Накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» та 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (далі - накази Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ) не пройшли державну реєстрацію в Міністерстві юстиції України, через що не підлягають застосуванню.

Отже, за твердженням суду першої інстанції, суд може встановити безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на підставі будь-яких даних, які підтверджують відповідні обставини.

За встановлених обставин цієї справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що довідка ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539 та рапорти начальника відділу прикордонної служби №2 Володимира Вальчука підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях, забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у період з 28.09.2022 по 20.01.2023.

Водночас суд першої інстанції вказав на відсутність підстав для задоволення позову у період з 01.01.2023 по 20.01.2023, зважаючи на те, що в цей період територія Чернігівської області не була включена до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 скасовано рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29.06.2023 та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено повністю.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог (у межах вимог апеляційної скарги), суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо незастосовності наказів Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ для визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди, зазначивши водночас про необхідність застосування Інструкції про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби України, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 №188 (далі - Інструкція №188).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що враховані судом першої інстанції докази, з огляду на зазначення в них загальної інформації про бойові розпорядження підрозділу та обстановку вздовж українсько-білоруського кордону в межах Городянської ОТГ Чернігівської області, не підтверджують безпосередню, а також безперервну участь позивача у бойових діях або заходах у період з 28.09.2022 по 31.12.2022.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, просив скасувати прийняту ним постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

За доводами позивача, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд апеляційної інстанції помилково ототожнив застосовані у Постанові №168 поняття «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях» та «забезпечення військовослужбовцем здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії», уважаючи, що останнє поняття є ширшим за перше. Як стверджує позивач, виходячи з положень розділу II Інструкції №188, залучення його до участі у воєнному конфлікті (заходах забезпечення НБО, інших заходах в умовах воєнного стану), перебування його у підпорядкуванні (виконання завдань) керівництва Держприкордонслужби України, а також перебування в районі воєнного конфлікту (проведення заходів із забезпечення НБО, інших заходів в умовах воєнного стану) свідчить про те, що він забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

На думку позивача, суд апеляційної інстанції безпідставно послався на відсутність у виданій йому довідці всієї сукупності даних (посилання на бойовий наказ, запис у журналі бойових дій, рапорт начальника підрозділу) як обов`язкової умови для підтвердження його безпосередньої участі у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, враховуючи, що Постановою №168 не затверджено обов`язкової форми такої довідки, а недоліки в оформленні довідки не мають переважати над її змістом.

Постановою Верховного Суду (далі - Суд) від 18.12.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 залишено без змін.

Приймаючи таке рішення, Суд виходив з того, що позиція суду апеляційної інстанції про застосування Інструкції № 188 під час застосування порядку та умов виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, та судів попередніх інстанцій про незастосовність до спірних правовідносин наказів Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ є помилковою.

Суд указав, що з огляду на приписи наказів Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, факт безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у такому випадку мав бути підтверджений начальником НОМЕР_3 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_4 ), до якого для виконання завдань був відряджений позивач. Інформацію щодо участі позивача у бойових діях або заходах начальник НОМЕР_3 прикордонного загону мав щомісячно, до 5 числа (у поточному місяці за попередній) подавати до ВЧ НОМЕР_2 (за місцем проходження позивачем служби) шляхом складання довідки встановленої форми із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі та посиланням на підтверджуючі документи (у їх сукупності): бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, імені та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовця у таких діях та заходах.

Суд зазначив про те, що, надаючи оцінку поданій позивачем до суду довідці ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539 на предмет її належності, допустимості, достовірності і достатності для підтвердження обставин безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах у період з 28.09.2022 по 20.01.2023, суд апеляційної інстанції мотивовано виходив з того, що ця довідка не підтверджує зазначені в ній обставини, оскільки, всупереч вимогам наказів Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, у підставах видачі цієї довідки вказаний виключно бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165 (гриф), який є організаційно-розпорядчим документом про направлення майстер-сержанта ОСОБА_1 у складі відділу прикордонної служби № НОМЕР_6 НОМЕР_1 прикордонного загону в оперативне підпорядкування начальника НОМЕР_3 прикордонного загону, що жодним чином не підтверджує безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах під час перебування у відрядженні. Відсутність належного документального підтвердження підстав видачі ОСОБА_1 вказаної довідки не є її формальним недоліком, про що стверджує позивач у касаційній скарзі, адже відповідні відомості становлять обов`язкову умову для підтвердження достовірності викладеної в цьому документі інформації.

Суд також зазначив про те, що суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив як докази участі позивача у бойових діях або заходах з 28.09.2022 по 30.11.2022 рапорти начальника відділу прикордонної служби №2 ОСОБА_2 , враховуючи, що в підставах їх видачі, як установлено судом апеляційної інстанції, вказаний журнал бойових дій №53 дск, у розділі I якого обліковуються бойові розпорядження, зокрема, коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикордонного загону, а в розділі II - замість фіксації бойових дій або вогневого ураження внесені загальні дані обстановки з вересня 2022 року по січень 2023 року вздовж українсько-білоруського кордону в межах ІНФОРМАЦІЯ_3 на ділянці відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону. Жодних інших доказів, які би підтверджували безпосередню і безперервну участь позивача у бойових діях і заходах протягом усіх днів зазначеного ним періоду часу (з 28.09.2022 по 20.01.2023) матеріали справи не містять.

Водночас Суд звернув увагу, що в офіційному листуванні з ВЧ НОМЕР_2 командир ВЧ НОМЕР_4 , який володіє повною інформацією щодо обстановки в межах ділянки відповідальності НОМЕР_3 прикордонного загону та є уповноваженою особою на складання довідок (списків) військовослужбовців, які брали безпосередню участь у бойових діях або заходах, й повідомлення про це військової частини за місцем штатної служби військовослужбовців, у встановленому порядку не підтвердив участі позивача у бойових діях і заходах, визначених пунктом 2 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ.

З огляду на викладене, Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про недоведеність обставин безпосередньої участі позивача у період з 28.09.2022 по 31.12.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що би давало підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі.

Щодо порушеного у касаційній скарзі питання розмежування понять «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях» та «забезпечення військовослужбовцем здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії», то Суд дійшов висновку, що таке не має значення для вирішення цієї справи, адже відмова відповідача у виплаті позивачу збільшеної суми додаткової винагороди зумовлена відсутністю документального підтвердження не лише його безпосередньої участі у бойових діях, а й будь-яких інших заходах, перелік яких у спірний період був визначений наказами Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Відповідно до частини третьої статті 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку.

Користуючись цією нормою, висловлюю незгоду з постановою Суду у цій справі.

Повертаючись до спірних правовідносин, то з обсягу встановлених в цій справі обставин встановлено, що майстер-сержант ОСОБА_1 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 на посаді техніка відділення зв`язку прикордонної застави вогневої підтримки відділу прикордонної служби 3 категорії.

Відповідно до бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165 (гриф) ОСОБА_1 у складі відділу прикордонної служби № НОМЕР_6 НОМЕР_1 прикордонного загону перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянці українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.

На підставі наказів начальника НОМЕР_1 прикордонного загону (ВЧ НОМЕР_2 ) від 03.11.2022 № 3632-ОС, від 03.12.2022 №4112-ОС, від 26.12.2022 №4613-ОС і від 03.02.2023 №56-ОС позивачу в період з 01.10.2022 по 31.01.2023 виплачено додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн щомісячно.

Водночас начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 , посилаючись на вимоги Постанови №168 і наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ, а також з метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців на період дії воєнного стану рапортами від 01.02.2023, від 01.11.2022 і від 01.12.2022 клопотав перед першим заступником начальника загону - комендантом прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі - Прикордонний загін 24) про виплату особовому складу відділу прикордонної служби №2 ВЧ НОМЕР_2 , у тому числі майстер-сержанту ОСОБА_1 , додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць за безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій, за періоди:

- з 28.09.2022 по 30.09.2022 (підстава: бойове розпорядження начальника НОМЕР_3 прикз №1322-дск від 22.09.2022 «Про прийом-передачу підрозділів», журнал бойових дій №53 дск, с. 2-8);

- з 01.10.2022 по 31.10.2022 (підстава: бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 30.09.2022 № 601-ДСК, бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 21.10.2022 №668-ДСК, бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 26.10.2022 №690-ДСК, розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 28.10.2022 №699-ДСК, журнал бойових дій №53 дск с.7-14, НОМЕР_8 );

- з 01.11.2022 по 30.11.2022 (підстава: бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 30.09.2022 № 601-ДСК, бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 21.10.2022 №668-ДСК, бойове розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 26.10.2022 №690-ДСК, розпорядження коменданта ПКШР НОМЕР_7 прикз від 28.10.2022 №699-ДСК, журнал бойових дій №53 дск с.13-20, НОМЕР_9 ).

За резолюцією коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_7 прикордонного загону зазначені рапорти були направлені начальнику НОМЕР_3 прикордонного загону, який донесеннями від 08.11.2022 №Т/22/4313-22-Вих і від 04.12.2022 №Т/22/4933-22-Вих скерував їх до ВЧ НОМЕР_2 для вжиття заходів у межах компетенції, зазначивши водночас про відсутність підтверджувальної інформації відповідно до вимог пункту 2 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ.

20.01.2023 командир ВЧ НОМЕР_4 видав ОСОБА_1 довідку №4539 про те, що він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період з 28.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023. Підставою видачі вказаної довідки зазначено бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 16.09.2022 №165 гриф.

13.04.2023 адвокат Галкін В.Л. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до ВЧ НОМЕР_2 із заявою про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 грн відповідно до Постанови №168.

Листом від 15.04.2023 №25/2750-23-Вих ВЧ НОМЕР_2 відповіла представнику позивача про відсутність підстав для виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у вказаному розмірі, оскільки від ВЧ НОМЕР_4 не надходили документи, передбачені пунктом 4, абзацом другим пункту 11 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ, пунктом 3, абзацом 2 пункту 8 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, що підтверджують час безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій. Також указано, що виплата позивачу збільшеної додаткової винагороди за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 не передбачена, адже відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 №26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» Чернігівська область в період з 01.01.2023 по 31.01.2023 вже не входила до районів ведення воєнних (бойових) дій.

Необхідно зазначити, що з мотивувальної частини судових рішень судів попередніх інстанцій в цій справі можна встановити, що суди попередніх інстанцій обґрунтували свої висновки за наслідками оцінювання доказів, які є у справі.

Висновок суду апеляційної інстанції про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у діях або заходів, що дають право на отримання додаткової винагороди до 100 000,00 грн, відповідно до пункту 1 Постанови №168, ґрунтується, зокрема: на відхиленні довідки ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539 з мотивів неповноти зафіксованих у ній відомостей; не прийнятті до уваги рапортів начальника відділу прикордонної служби № 2 про виплату підвищеної додаткової винагороди від 01.02.2023, від 01.11.2022 і від 01.12.2022 на тій підставі, що їх окреме подання не підтверджує факту участі позивача у бойових діях.

Водночас цей висновок суду апеляційної інстанції не враховує того, що відповідно до пункту 4 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах (бойових наказів, журналів бойових дій та рапортів командирів), а відповідно до пункту 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ перелік підтверджувальних документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності.

Як убачається з обставин справи, на підставі бойового наказу Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 № 165 (гриф) позивач у складі НОМЕР_1 прикордонного загону у спірний період направлений в оперативне підпорядкування НОМЕР_3 прикордонного загону на ділянку українсько-білоруського кордону в межах Чернігівської області.

Як зазначено у постанові від 28.06.2024 у справі № 360/435/23, відповідно до наказів Держприкордонслужби України від 04.10.2022 №72/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», від 06.11.2022 №83/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», від 06.12.2022 №96/0/8-22-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій», від 04.01.2023 №105/0/8-23-ОД «Про склад органів та підрозділів, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій» НОМЕР_3 прикордонний загін та НОМЕР_1 прикордонний загін включені до складу угруповань військ (сил) Збройних Сил України з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, які брали участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій у період з 01.09.2022 по 30.09.2022, з 01.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 та з 01.12.2022 по 31.12.2022.

У період з 01.10.2022 до 31.12.2022 Чернігівська область входила до переліку районів ведення воєнних (бойових) дій на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» № 262 від 01.10.2022, № 282 від 01.11.2022, № 311 від 02.12.2022, № 1 від 02.01.2023 (постанова Верховного Суду від 05.06.2024 у справі № 200/551/23).

Матеріали справи містять довідку ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539 про безпосередню участь ОСОБА_1 , який проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області у період з 28.09.2022 по 20.01.2023. Підстава: бойовий наказ Адміністрації Держприкордонслужби України від 16.09.2022 №165-гриф.

Матеріали справи містять рапорти начальника відділу прикордонної служби № 2 від 01.02.2023, від 01.11.2022 і від 01.12.2022 про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн, зокрема ОСОБА_1 , за вересень, жовтень, листопад 2022 року. Такі рапорти містять підстави їх складання (бойові розпорядження, аркуші журналу бойових дій №53 дск), визначають розміри збільшеної додаткової винагороди позивача та кількість днів виконання ним відповідних обов`язків військової служби за спірний період з 28.09.2022 по 30.11.2022.

У вимірі спірних правовідносин суд першої інстанції обґрунтовано констатував, що сукупність таких документів, як бойове розпорядження, рапорти про виплату додаткової винагороди за вересень, жовтень, листопад 2022 року від 01.02.2023, від 01.11.2022 і від 01.12.2022, а також довідка ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539, підтверджують безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з 01.10.2022 по 30.11.2022.

У цьому контексті необхідно нагадати про те, що за правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 21.11.2024 у справі № 360/536/23, від 23.10.2024 у справі № 360/426/23, від 17.10.2024 у справі № 360/340/23 і від 05.06.2024 у справі № 360/564/23.

Водночас, не зважаючи на той факт, що період участі позивача в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з 01.12.2022 по 31.12.2022 також стосується предмету спору та був задоволений судом першої інстанції, суди попередніх інстанцій не з`ясували обставин складання (нескладання) подібного рапорту про виплату додаткової винагороди у розмірі 70 000,00 грн (з підставами його складання) щодо позивача під час його перебування у відрядженні в НОМЕР_3 прикордонному загоні протягом грудня 2022 року. Оцінка такого рапорту мала істотне значення для правильного вирішення цього спору в частині позовних вимог за період з 01.12.2022 по 31.12.2022.

З урахуванням наведеного, вважаю, що суд апеляційної інстанції скасував законне рішення суду першої інстанції. Суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про доведеність обставин безпосередньої участі позивача у період з 01.10.2022 по 30.11.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Чернігівської області, що дає підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000,00 грн розмірі. Водночас суд першої інстанції помилково не врахував, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби України, передбаченої Постановою №168, у цей спірний період підлягають саме накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ, від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ. Суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині періоду з 01.12.2022 по 31.12.2022. Зокрема, суд першої інстанції не перевірив чи підтверджується участь позивача у відповідних діях або заходах вказаною довідкою ВЧ НОМЕР_4 від 20.01.2023 №4539 за період з 01.12.2022 по 31.12.2022 у сукупності з іншими доказами у справі.

Щодо позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено (стосовно періоду правовідносин за період з 01.01.2023 по 20.01.2023), то в цій частині рішення суду першої інстанції, ураховуючи положення частини першої статті 341 КАС України, не переглядається.

Таким чином, зважаючи на це, касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 необхідно було задовольнити частково. Постанову суду апеляційної інстанції скасувати. Рішення суду першої інстанції в частині мотивів задоволення позову за 3 доби вересня 2022 року, 31 добу жовтня 2022 року, 30 діб листопада 2022 року змінити, а саме: в мотивувальній частині щодо питання застосування норм матеріального права (зокрема, наказів Адміністрації Держприкордонслужби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ та від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ), шляхом викладання її в редакції цієї постанови. Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог за 31 добу грудня 2022 року скасувати з направленням справи у відповідній частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суддя: О.Р. Радишевська