Справа № 200/7342/24
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року Справа№200/7342/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (надалі ГУ ПФУ у Харківській області, відповідач-1), про:

- визнання протиправним та скасування рішення від 06.08.2024 року №14, яким відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов`язання призначити та виплатити з 03.07.2024 року як судді у відставці щомісячне довічне грошове утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в розмірі 74% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи зі стажу роботи на посаді судді, визначеного рішенням Вищої ради правосуддя від 02.07.2024 за №2008/0/15-24 32 роки 5 місяців 7 днів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.08.2024 року №14 позивачу повторно відмовлено в призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з відсутністю повного пакету документів. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує її право на отримання належного щомісячного довічного грошового утримання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2024 року відкрито провадження у справі № 200/7342/24, за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення осіб (виклику) учасників справи. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відзив з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до суду не надходив.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року відмовлено у прийнятті до розгляду судом заяви позивача про уточнення позовних вимог.

Ухвалою суду від 22.11.2024 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (в подальшому ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, відповідач-2). В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Відзив з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до суду не надходив.

Ухвалою суду від 09.12.2024 року у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витребувані докази по справі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , рішенням Вищої ради правосуддя від 02.07.2024 року №2008/0/15-24 звільнена з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у відставку.

Наказом голови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області №27-г/к від 03.07.2024 року позивача відраховано зі штату Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області з 03.07.2024 року.

19.07.2024 року позивач звернулась до Управління ПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення судді у відставці щомісячного довічного грошового утримання.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.07.2024 року №14 позивачу відмовлено в призначенні і виплаті щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці у зв`язку з відсутністю необхідних документів, а саме: трудова книжка в пакеті документів не надавалась; довідка від 11.07.2024 року про роботу на посаді судді видана без номеру, дати видачі, штампу; в довідці відсутнє посилання на накази та дати щодо прийняття, переведення на посади та звільнення з роботи; довідка від 11.07.2024 Про роботу на посаді судді видана без штампу та відсутні накази про прийняття та звільнення з роботи.

29.07.2024 року позивач вдруге звернулась до Управління ПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська, вдруге надавши трудову книжку та довідку про роботу на посаді судді від 11.07.2024, завірену печаткою суду, з номером, датою видачі та штампом.

Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності і рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 06.08.2024 року №14 позивачу відмолено в призначенні довічного грошового утримання у зв`язку з відсутністю повного пакету документів, а саме:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці дописано дату народження іншими чорнилами, яке не оформлено належним чином, що є порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58;

на посаді судді не зараховано період роботи з 25.06.1997 по 27.02.2015, оскільки в довідці робота на посаді судді від 11.07.2024 №17, дата призначення суддею Микитівського районного суду м. Горлівка Донецької області не відповідає даті призначення згідно записів трудової книжки від 26.08.1983 НОМЕР_1 ;

до матеріалів пенсійної справи долучено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці №04-11064/24 від 15.04.2024, яка не відповідає додатку 2, передбачений Постановою від 25.01.2008 №3-1 (відсутній кутовий штамп та підстави видачі, суддівська винагорода зазначена на 01 липня 2024 року (дата видачі 15.04.2024), не вірно перелік доплат);

згідно витягу з реєстру територіальної громади заявниця зареєстрована в м. Костянтинівка, в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 01.06.2022 №1243- зазначено м. Горлівка.

Листом від 27.10.2024 року Пенсійний фонд України повідомив позивача, що розглянувши скарги від 08.08.2024 та від 01.10.2024, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області доручено повернутися до розгляду заяви від 29.07.2024 щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 позивачу призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 04.07.2024 року з розрахунку страхового стажу 34 роки 10 місяців 7 днів, стажу судді - 27 років 6 днів, в розмірі 64% суддівської винагороди.

Разом з цим, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2008/0/15-24 від 02.07.2024 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку» за результатами вивчення доданих до заяви про відставку документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 у відставку, а саме актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, встановлено, що до стажу, який дає право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 27 років 7 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців та стаж роботи в галузі права, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Станом на 2 липня 2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 32 роки 5 місяців 7 днів.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VІІІ (далі - Закон №1402-VIII) визначені основні засади державної політики у сфері організації судової влади та здійснення правосуддя, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Частиною першою статті 116 Закону №1402-VIII передбачено, що суддя, який має стаж роботі на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно з частиною першою статті 137 Закону №1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Водночас, відповідно до абзацу 4 п. 34 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862-ХІІ) кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом другим частини четвертої цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Крім цього, згідно з абзацом 2 статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

В подальшому, після втрати чинності ст.1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» в березні 2008 року, питання врахування інших (крім роботи на посаді судді) періодів діяльності до стажу роботи, що дає право на відставку, було врегульовано нормами Постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів»

На підставі пункту 3-1 цієї Постанови до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби та календарний період проходження строкової військової служби.

Отже, аналіз зазначених норм законодавства в контексті спірних правовідносин дає підстави дійти висновку, що до стажу роботи, що дає позивачу право на відставку та одержання довічного грошового утримання, крім часу роботи на посадах судді, зараховується половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

Суд також враховує, що відповідно до частини другої статті 137 Закону № 1402-VIII (у чинній редакції) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Тобто, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Така правова позиція покладена в основу рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі № 9901/805/18.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначила, що частину другу статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону №2862-ХІІ (в редакції, яка діяла на час призначення позивача на посаду судді) право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

У свою чергу суд наголошує, що згідно з рішенням Вищої ради правосуддя №2008/0/15-24 від 02.07.2024 ОСОБА_1 звільнена з посади судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

У вказаному рішенні зазначено, що за результатами вивчення доданих до заяви про відставку документів щодо визначення відповідного стажу для звільнення судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 у відставку, а саме актів про призначення, обрання на посаду судді, копій трудової книжки, диплома, встановлено, що до стажу, який дає право на відставку, підлягають зарахуванню строк роботи на посаді судді 27 років 7 днів, половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі 2 роки 5 місяців та стаж роботи в галузі права, вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді, - 3 роки. Станом на 2 липня 2024 року загальний стаж роботи судді ОСОБА_1 , який дає їй право на звільнення у відставку, становить 32 роки 5 місяців 7 днів.

Верховним Судом неодноразово у своїх постановах, зокрема від 23 червня 2022 року у справі № 420/1987/21, від 08 вересня 2022 року у справі №380/10696/21, висловлено правову позицію, згідно з якою стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання, є єдиним, обраховується та встановлюється (з`ясовується) Вищою радою правосуддя при розгляді заяви про відставку (прийнятті рішення про звільнення) і застосовується, як для прийняття рішення про відставку, так і для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру.

При цьому, неправомірним є позбавлення особи, зокрема судді, набутого статусу (наприклад, статусу особи, яка має стаж роботи на посаді судді у конкретному кількісному вимірі), оскільки це не узгоджується з принципом правової визначеності. Виключно шляхом прийняття закону дозволяється змінити механізм використання такого статусу у формі зменшення розміру фінансових виплат або пільг, а також позбавлення особи права на перерахунок певних соціальних виплат тощо.

Таким чином, загальний стаж позивача для обрахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці, у розумінні Закону № 1402, складає 32 роки 5 місяців 7 днів.

Законом № 1402 встановлено порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, згідно з яким розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи з її стажу повних 32 роки, повинен становити 74%, з яких: 50% - за стаж роботи на посаді судді 20 років; 24% (12 роки * 2%) - за кожен рік на посаді судді понад 20 років.

Своєю чергою, зміст частини другої статті 9 КАС України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 в частині визначення стажу судді 27 років 6 днів, у розмірі 64 % суддівської винагороди при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, та зобов`язання відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.07.2024 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 32 роки 5 місяців 7 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 74%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову відповідачі суду не надали, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 1211,20 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача-2, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Дніпрі від 08.11.2024 року №14 в частині визначення стажу судді ОСОБА_1 27 років 6 днів, у розмірі 64 % суддівської винагороди при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.07.2024 року, виходячи із обрахунку стажу судді - 32 роки 5 місяців 7 днів та з урахуванням відсотку від суддівської винагороди в розмірі 74%, з урахуванням раніше виплачених сум щомісячного довічного грошового утримання судді.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Судове рішення складено та підписано 19 грудня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.М. Чучко