Справа № 200/1882/24
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року справа №200/1882/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 200/1882/24 (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дії (бездіяльність), зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ), в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 під час проходження військової служби у період з 17.10.2023 по 01.03.2024 додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання завдань військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік;

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціальнопобутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що були нараховані під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року задоволено частково позовні вимоги, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підйомної допомоги, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) у розмірі місячного грошового забезпечення і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця.

Визнав протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що була нарахована під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт.

В задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування скарги зазначає, що позивач прибув для проходження служби в ВЧ НОМЕР_1 згідно наказу №302 від 16.10.2023, в якому також відсутні відомості щодо проходження служби позивачем за контрактом. За час проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 позивач жодного разу не надав другий екземпляр контракту який зберігався у нього, для нарахування йому підйомної допомоги. Особова справа в якій знаходиться контракт надійшла до військової частини вже після виключення ОСОБА_1 зі списків ВЧ НОМЕР_1 , а саме 09 травня 2024 року з ВЧ НОМЕР_2 . Скаржник посилається на супровідний лист про надходження особової справи до ВЧ НОМЕР_1 .

Також скаржник зазначає, що позивач жодного разу не звертався з рапортом про надання підйомної допомоги на членів сім`ї у зв`язку з переїздом на нове місце служби (проживання) до командира ВЧ НОМЕР_1 . Крім того, комісія з перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця не створювалася, так як військовослужбовець не звертався з рапортом і не надавав підтверджуючих документів переїзду дружини разом з ним.

Щодо нарахування грошового забезпечення, скаржник зазначає. що позивач помилково трактує вимоги чинного законодавства в частині незастосування п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»

З моменту набрання чинності Закону № 1774-VIII на законодавчому рівні встановлена заборона застосовувати мінімальну заробітну плату, як розрахункову величину для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Оскільки закон України має вищу юридичну силу, ніж постанова Кабінету Міністрів України, то застосуванню підлягають саме норми закону, як правового акта вищої юридичної сили.

Згідно з постановою КМУ № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Вказані висновки узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року в адміністративній справі № 520/2781/2020.

Також, згідно з Постановою № 704 розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за спеціальним (військовим) званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є саме розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01 січня2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.02.2021 справа №200/3757/20-а.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Позивач має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Згідно із копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №302, солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони 139 роти охорони призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 09 жовтня 2023 року №34-рс на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони НОМЕР_4 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справу та посаду здав і вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2023 № 334 позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 17.10.2023, позивач прийняв з 17.10.2023 справи та посаду стрільця (100915А) у в/ч НОМЕР_1 .

01 березня 2024 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.03.2024 № 63 позивача вирішено вважати таким, що 01.03.2024 справи та посаду здав. З 01.03.2024 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

З 01.03.2024 позивач переведений до в/ч НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 окрема аеромобільна бригада ДШВ ЗС України) та продовжує військову службу.

Вищезазначене також підтверджується копією військового квитка сер. НОМЕР_7 .

Відповідно до витягів з наказів позивач залучався до виконання бойових (спеціальних) завдань у складі чергового підрозділу у періоди:

31.01.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №31/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався з 09.00 01.02 до 09.00 02.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

02.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №33/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 03.02 до 09.00 04.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

04.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №35/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 05.02 до 09.00 06.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

06.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №37/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 07.02 до 09.00 08.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

08.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №39/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 09.02 до 09.00 10.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

10.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №41/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 11.02 до 09.00 12.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

12.02.2024 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №43/оо/дск, п.15 якого визначено, що ОСОБА_1 призначався призначався з 09.00 13.02 до 09.00 14.02.2024 черговим підрозділу (резерв командира військової частини)для посилення охорони об`єктів військової частини, термінового виклику у разі пожежі, або і інших випадках.

На підставі вище зазначених наказів позивачу була виплачена додаткова грошова винагорода (на період дії воєнного стану), що підтверджується Довідкою-розрахунком за період з жовтня 2023 по березень 2024 року № 35 від 01.04.2024.

Згідно вищезазначеної довідки-розрахунку вбачається, що Позивачу нарахована грошова допомога на оздоровлення у березні 2024 року у розмірі 21241,40 грн. Нарахування грошової допомоги на оздоровлення за 2023 рік відсутнє.

Вказане також підтверджується довідкою щодо грошової допомоги на оздоровлення за 2024 рік №34 від 01.04.2024.

Згідно з п. 2 контракту від 09.04.2021 зазначено про виплату позивачу підйомну допомогу на нього та кожного члена його сім`ї, який переїжджає разом із ним на нове місце проходження військової служби.

Позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі та має дружину ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб сер. НОМЕР_8 .

У період з 17.10.2023 по 01.03.2024 відповідач нараховував грошове забезпечення Позивача виходячи із розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII передбачено, що при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується:

1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби;

2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Наказом Міністерства оборони України 05.02.2018 № 45, відповідно до статті 9-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, з метою упорядкування виплати підйомної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України підйомної допомоги (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45, передбачено, що у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, та тих, які проходять кадрову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), на нове місце військової служби в інший населений пункт у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням на навчання до вищих військових навчальних закладів, вищих навчальних закладів, які мають військові навчальні підрозділи (далі - військові навчальні заклади), та військових коледжів або навчальних центрів (навчальних підрозділів), термін навчання в яких становить шість місяців і більше, без збереження посади за попереднім місцем служби або у зв`язку з передислокацією військової частини (підрозділу військової частини), установи, організації (далі - військова частина) їм виплачується:

підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена його сім`ї, який переїхав з ним на нове місце військової служби;

добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі (далі - добові) на військовослужбовця та кожного члена його сім`ї, який переїхав разом з ним.

Відповідно до п. 2 Порядку №45, право на отримання підйомної допомоги і добових для військовослужбовців виникає:

на дату прийняття військовослужбовцем посади та справ - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби з одного населеного пункту в інший у зв`язку з призначенням на посаду;

на дату зарахування на навчання - для військовослужбовців, які зараховані на навчання до військових навчальних закладів;

на дату прибуття до місця дислокації, оголошений наказом командира військової частини, - для військовослужбовців, які переїхали на нове місце служби у складі військової частини (підрозділу) в інший населений пункт.

Розмір підйомної допомоги обчислюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, установлених військовослужбовцю за новим місцем військової служби на дату, коли військовослужбовець приступив до виконання обов`язків за посадою (зарахування на навчання), або на дату прибуття до нового місця дислокації військової частини, на членів сім`ї - на дату реєстрації рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

За п. 3 Порядку №45, виплата військовослужбовцям підйомної допомоги та добових здійснюється за новим місцем військової служби (місцем навчання) відповідно до наказу командира (начальника) військової частини (військового навчального закладу) із зазначенням нарахованої суми виплат.

У наказі зазначаються дата та номер наказу про призначення військовослужбовця на військову посаду (зарахування на навчання), дата, коли він приступив до виконання обов`язків за посадою, дата вибуття з попереднього місця військової служби та прибуття на нове місце військової служби (на нове місце дислокації військової частини).

Військовослужбовцям, які на дату прибуття до іншого населеного пункту перебувають у розпорядженні відповідного командира, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється після призначення їх на посади та вступу до виконання обов`язків за посадами за новим місцем військової служби в цьому населеному пункті.

Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що підйомна допомога та добові в разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі наказу командира військової частини із зазначенням у ньому нарахованої суми до виплати, який видається на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Крім того, у наказі зазначається, чи є дружина (чоловік) військовослужбовцем.

У разі необхідності командир, який видає наказ про виплату відповідної допомоги, може організувати перевірку достовірності даних про переїзд членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.

Для цього його наказом створюється комісія з перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби.

Результати оформлюються актом перевірки факту переїзду членів сім`ї військовослужбовця до його нового місця військової служби (за формою, визначеною в додатку до цього Порядку).

Якщо дружина і чоловік є військовослужбовцями, підйомна допомога на кожного з них виплачується за новим місцем їх військової служби, на членів сім`ї - з місячного грошового забезпечення одного з них (за їх бажанням).

За положенням п. 6 Порядку №45, підйомна допомога та добові виплачуються на членів сім`ї військовослужбовця, які на дату їх приїзду на нове місце служби військовослужбовця зазначені в його особовій справі, а саме:

на дружину (чоловіка) незалежно від віку і працездатності, шлюб з якою (яким) зареєстрований до дати прибуття військовослужбовця на нове місце служби або прийому (призову) на військову службу за контрактом (призовом);

на дітей військовослужбовця і його дружини (чоловіка), у тому числі усиновлених, які не досягли повноліття (в тому числі непрацездатних незалежно від віку);

на непрацездатних батьків або усиновителів військовослужбовця та його дружини (чоловіка).

Поняття непрацездатні визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до п. 7 Порядку №45, підйомна допомога та добові у разі переїзду на нове місце військової служби на членів сім`ї військовослужбовця також виплачуються:

1) після прийому військовослужбовців строкової військової служби на військову службу за контрактом;

2) у разі призначення військовослужбовців після закінчення військових навчальних закладів на посади у військові частини в населеному пункті за місцем дислокації цього військового навчального закладу, якщо члени сім`ї не переїжджали до військовослужбовця в період його навчання у цьому військовому навчальному закладі;

3) якщо члени сім`ї переїхали у зв`язку зі службовими переміщеннями військовослужбовців не безпосередньо на нове місце їх служби, а до інших розташованих поблизу місця служби населених пунктів. У разі переїзду членів сім`ї із зазначених пунктів безпосередньо до місця служби військовослужбовців підйомна допомога вдруге не виплачується.

Згідно п. 12 Порядку №45, наказ про виплату підйомної допомоги та добових на військовослужбовця та членів його сім`ї готується службою персоналу військової частини.

Виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання (п. 13 Порядку №45).

Верховний Суд у постанові від 11 травня 2023 року у справа № 160/9173/21 зазначив, що згідно із положеннями Порядку №45 підйомна допомога виплачується у разі переїзду військовослужбовців, які проходять військову службу на нове місце військової служби.

Аналіз указаних норм свідчить про те, що умовою виплати військовослужбовцю підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення є переїзд військовослужбовця на нове місце військової служби в інший населений пункт.

Згідно із копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.10.2023 №302, солдата ОСОБА_1 , стрільця відділення охорони взводу охорони 139 роти охорони призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по особовому складу) від 09 жовтня 2023 №34-рс на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони НОМЕР_4 роти охорони військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справу та посаду здав і вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 .

17 жовтня 2023 наказом командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.10.2023 № 334 Позивача зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 та на всі види забезпечення з 17.10.2023, Позивач прийняв з 17.10.2023 справи та посаду стрільця (100915А) у в/ч НОМЕР_1 .

Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що відсутність поданого позивачем рапорту про виплату підйомної допомоги на нього, унеможливлює її нарахування та виплату, оскільки таке право позивача гарантоване законодавством України.

Також колегія суддів не приймає посилання скаржника на те, що особова справа в якій знаходиться контракт надійшла до військової частини вже після виключення зі списків ВЧ НОМЕР_1 , оскільки вказне не звільняє відповідача від виконання своїх обовязків. Також , поважними причинами невиконання державними органами своїх обов`язків не може виступати необхідність дотримання внутрішніх процедур таким органом. Фактично неналежне виконання посадовими особами субєкта владних повноважень свої обов`язків в частині витребування та направлення особової справи не можу створювати для особи негативних наслідків.

Таким чином, позивач має право після переїзду до нового місця служби з одного населеного пункту у зв`язку з зарахуванням до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 на нарахування і виплату підйомної допомоги у розмірі місячного грошового забезпечення.

Також, матеріали справи свідчать, що позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі та має дружину ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб сер. НОМЕР_8 , про що 30.11.2019 складено відповідний актовий запис за № 89.

Отже, позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі на момент військової служби у в/ч НОМЕР_1 .

При цьому, колегія суддів зазначає, що за приписами п. 2, 5 Порядку №45, у редакції на час зарахування до ВЧ НОМЕР_1 , підйомна допомога на членів сім`ї військовослужбовця виплачуються на підставі рапорту військовослужбовця про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби.

Отже, така виплата здійснюється відповідно до наказу командира військової частини, який видається на підставі рапорту військовослужбовця.

Матеріали справи свідчать, що позивач після переїзду на нове місце служби не подавав відповідний рапорт про виплату підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця, які переїхали з ним до нового місця військової служби, а тому не скористався своїм правом на отримання такої допомоги.

Доказів звернення позивача з відповідним рапортом матеріали справи не містять.

Відтак, суд вважає, що оскільки позивач таким правом не скористався, то підстави для виплати підйомної допомоги на членів сім`ї (дружину) у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, у даному випадку відсутні.

При цьому, суд зазначає, що за приписами п. 12. Порядку № 45, виплата підйомної допомоги та добових здійснюється, якщо звернення щодо їх отримання надійшли протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання. Зазначене свідчить, що позивач має право звернутись з відповідним звернення щодо отримання підйомної допомоги на членів сім`ї військовослужбовця (дружину) протягом трьох років із дня виникнення права на їх отримання.

Щодо позовних вимог в частині нарахування та виплати щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, колегія суддів зазначає наступне.

За частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України Постановою № 704 затвердив, серед іншого, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (згідно з додатком 1).

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

Проте, 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отож, на момент набрання чинності Постановою № 704 (01 березня 2018 року) пункт 4 було викладено в редакції змін, передбачених пунктом 6 постанови № 103, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Отже, станом на 01 березня 2018 року пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Водночас текст примітки, зокрема, додатків 1, 14 до Постанови № 704 - у зв`язку з прийняттям Постанови № 103 не змінився, відповідно виникла неузгодженість тексту примітки з положеннями пункту 4 Постанови № 704 в редакції, викладеній згідно з пунктом 6 Постанови № 103.

Кабінет Міністрів України постановою від 28 жовтня 2020 року № 1038 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2006 р. № 1644 і від 30 серпня 2017 р. № 704» виправив цю неузгодженість, виклавши, зокрема, примітку до додатку 1 до Постанови № 704 в новій редакції: « 1. Посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються в порядку, встановленому пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704. У разі коли розмір окладу визначено у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище заокруглюються до 10 гривень. ». В аналогічній редакції викладена також і примітка додатку 14 до Постанови № 704.

Проте з 29 січня 2020 року п. 6 Постанови № 103 (яким п. 4 постанови № 704 викладено у новій редакції) втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2020 року у справі № 826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Відтак з дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 відновилася первинна редакція пункту 4 Постанови № 704, тобто та, яка була до внесення змін згідно з пунктом 6 Постанови № 103.

Текст примітки до додатку 1 до Постанови № 704 в цьому контексті суттєвого значення вже не має, адже акцентується головним чином на тексті пункту 4 Постанови № 704, а надто на розмірі розрахункової величини прожитковому мінімумі для працездатних осіб.

Наведене свідчить, що починаючи з 29 січня 2020 року, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями визначаються, як правило, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року. Лише у тому разі, якщо розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб є меншим ніж 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, для проведення відповідних розрахунків використовується величина, яка дорівнює 50 відсоткам розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

У свою чергу, Закон України від 14.11.2019 року №294-IX «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі по тексту - Закон №294-IX), Закон №1082-IX, Закон №1928-IX та Закон України від 03 листопада 2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023» (далі -Закон № 2710-IX) таких застережень щодо застосування як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року на 2020, 2021, 2022, 2023 роки, відповідно, не містять.

Тобто, положення пункту 4 Постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01 січня 2020 року набрання чинності Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили.

Отже, грошове забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення) позивача у період до 19.05.2023, мало би визначатися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не «на 1 січня 2018 року».

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704» (далі -Постанова 481), яка набрала чинності 20.05.2023, скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», та внесено зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», шляхом викладення абзацу першого в такій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Отже, вказані зміни врегулювали питання визначення розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні, а не розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

За загальним правилом, встановленим статтею 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відтак, з 20.05.2023 правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін, а розмір посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про перерахунок щомісячного грошового забезпечення за період з 17.10.2023 по 01.03.2024, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня відповідного календарного року.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в іншій частині, то в цій частині таке судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України Про судове рішення в адміністративній справі від 20.05.2013 №7 , відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Зазначене зумовлю відмову у задоволені позовних вимог у відповідній частині та зміну рішення суду у цій частині.

За положенням ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 311, 315, ч. 3, 4 ст. 317, 321, 322, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 200/1882/24 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 200/1882/24 скасувати в частині визнання протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024 при переведенні з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18 із застосуванням з 29 січня 2020 року показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, для визначення розмірів складових грошового забезпечення, зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного грошового забезпечення відповідно до положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 826/6453/18) за періоди: з 17.10.2023 по 31.12.2023 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023; з 01.01.2024 по 01.03.2024 із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт; а також здійснити перерахунок та виплату грошової допомоги на оздоровлення за період проходження військової служби з 17.10.2023 по 01.03.2024, що була нарахована під час переведення, в сторону збільшення шляхом множення прожиткового мінімуму дія працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2024, на відповідний тарифний коефіцієнт, прийняти нове судове рішення у цій частині, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

В абзаці другому та третьому резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 200/1882/24 виключити: «і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на дружину як члена сім`ї військовослужбовця»

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі № 200/1882/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 18 грудня 2024 року.

Суддя-доповідач Е.Г. Казначеєв

Судді А.А. Блохін

Т.Г. Гаврищук