Справа № 520/10636/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2024 року № 520/10636/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), в якому просить суд:

- скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 № 141-ОС;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 поновити ОСОБА_1 на роботі;

- звернути позовні вимоги в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем незаконно прийнято наказ про звільнення позивачки зі служби, що порушило її права та законні інтереси.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.05.2023 у вказаній справі у задоволенні заяви про поновлення строку звернення відмовлено, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для подання заяви про поновлення строку звернення до суду

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2023, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.10.2023, у задоволенні клопотання представника позивачки про поновлення строку звернення до суду - відмовлено, позовну заяву повернуто позивачу, відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України та ст.123 КАС України, у зв`язку із пропуском строку звернення до адміністративного суду та відсутністю поважних причин для поновлення такого строку.

Постановою Верховного Суду від 20.12.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20 червня 2023 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2023 року у справі №520/10636/23 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції Харківського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 19.01.2024 позов залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду позивачем 23.01.2024 надано відповідні документи.

У зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_2 у відставку, відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Тітова О.М.

Ухвалою суду від 28.08.2024 прийнято до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи розпочато спочатку.

Відправка процесуальних документів здійснювалась шлях автоматизованого направлення до електронних кабінетів сторін у підсистемі "Еектронний суд" та засобами поштового зв`язу АТ "Укрпошта".

Відзив представник відповідача надав, проти задоволення позовних вимог - повністю заперечував.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Враховуючи викладене, суд розглядає справу за наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено таке.

Між позивачем та Державною прикордонною службою укладено контракт про проходження військової служби.

Наказом №576-ОС від 01.11.2016 Зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 і всі види забезпечення: 1.1.7. Майора ОСОБА_3 (М-109118), яка прибула для подальшого проходження військової служби з військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_3 .

Зазначений наказ прийнятий на підставі: наказу Голови Державної прикордонної служби України від 25.10.16 № 1054-ос; припису від 25.10.16 No30/225, а також рапорту позивача.

На підставі Наказу №538-ОС від 16.09.2019 позивачу надану відпустку з 16 вересня 2019 по 17 травня 2022 року по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Зазначений наказ прийнятий на підставі: свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_4 видане 29.05.2019 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, а також рапорту ОСОБА_1 .

Наказом №141-ОС від 18.05.2022 припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у запас майора ОСОБА_1 ..

Зазначений наказ прийнятий на підставі: рапорту позивача від 18.05.2022.

Позивачка заперечує проти факту подання рапорту, вважає звільнення незаконним та звернулась до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті виходив з такого.

Згідно зі ч.1 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції, та повноваження відповідно до Конституції України визначено Законом України від 03.04.2003 №661-IV "Про Державну прикордонну службу України" відповідно до ст.1 якого на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні.

Дія Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі по тексту - Дисциплінарний статут) поширюється і на військовослужбовців Державної прикордонної служби України.

Порядок проходження служби у Державній прикордонній службі України регулюється "Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України", яке затверджено Указом Президента України від 29 грудня 2009 року N 1115/2009 ( далі по тексту - Положення).

Відповідно до п.п. 1-3 Положення ним визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період. Громадяни проходять військову службу в Держприкордонслужбі в добровільному порядку або за призовом. Громадяни, які проходять військову службу в Держприкордонслужбі, є військовослужбовцями Держприкордонслужби. У добровільному порядку в Держприкордонслужбі громадяни проходять військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу. Із громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт.

Відповідно до п.27 п.п.2 Положення днем припинення (розірвання) контракту є: день, зазначений у наказі начальника органу Держприкордонслужби про виключення військовослужбовця зі списків особового складу цього органу в разі дострокового припинення (розірвання) контракту.

Щодо рапорту про звільнення за сімейними обставинами ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок» є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері проходження військової служби, разом з тим суд звертає увагу, що у разі коли спеціальний нормативно-правовий акт не охоплює всіх аспектів трудових відносин (служби), належним є застосування положень норм загальних в сфері трудових відносин - Кодексу законів про працю України.

Наказ про припинення ( розірвання) контракту, звільнити з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення видано відповідно до положень пп. «г», пункту 3 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок», а саме: контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, підчас мобілізації, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Відповідно до статті 38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, роботодавець не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору.

Звільнення у порядку частини 2 статі 38 КЗпП є виключним випадком, коли особу можливо звільнити у інший строк, відмінний від двотижневого. Разом з цим, дату звільнення вказує безпосередньо сам працівник, а не роботодавець. Зазначення бажаної дати звільнення є принциповим моментом.

Угода - це дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків і розуміє під собою вільне волевиявлення обох сторін.

Волевиявлення - це засіб, яким особа має намір досягти певних юридичних результатів і пов`язується із вчиненням фактичних дій.

Дія - це зовнішнє вираження волі і свідомості людей.

Відтак, визначення дати звільнення є необхідною умовою досягнення взаємної домовленості між працівником та суб`єктом призначення, з метою дотримання прав та гарантій, встановлених трудовим законодавством.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 11.07.2018 справа №821/761/17 (К/9901/20997/18).

За загальним правилом, відповідно до положень пункту 4.1.3. строк попередження про звільнення відраховується, починаючи з наступного дня після подання працівником заяви.

Пунктом 4.1.4. передбачено, що у разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. З поважних причин визнається також звільнення з роботи інвалідів, пенсіонерів за віком.

Як вбачається зі змісту цієї норми, важливою складовою заяви про звільнення є саме визначення дати такого звільнення. Роботодавець не вправі на власний розсуд визначати дату звільнення працівника за його заявою (рапортом). Роботодавець має переконатись у чіткому волевиявленні особи звільнитись, що забезпечує додержання гарантій прав працівника.

Особливо це має значення, коли така заява (рапорт) подавались не особисто.

Судом встановлено, що Рапорт від 18.05.2022 посилань на дату з якої необхідно звільнити позивачку не містить. Тому « 18.05.2022» не є узгодженою датою звільнення. Окрім того, враховуючи, що ОСОБА_1 оформила листки непрацездатності, для підтвердження поважності своєї відсутності на службі, та її прагнення поновитись на посаді свідчать, що її волевиявлення не спрямоване на звільнення.

Оскільки кадровий облік покладено на роботодавця, тому він мав доступ до сформованих листків непрацездатності позивачки з 18.05.2022 до 22.05.2022 №4370236-1 (догляд за хворою дитиною) та з 23.05.2022 до 24.05.2022 №4399389-1 (догляд за хворою дитиною), що містились в особистому кабінеті ПФУ позивачки.

Тому суд критично ставиться до посилань відповідача про необізнаність щодо листків на момент звільнення.

У постанові від 26.10.2016 у справі №6-1269цс16 Верховний Суд України висловив правову позицію, що розглядаючи позовні вимоги щодо оскарження наказу про припинення трудового договору суди повинні з`ясувати, зокрема, чи було волевиявлення працівника на припинення трудового договору в момент видачі наказу про звільнення.

Тобто, фактично роботодавець має переконатись чи не змінилось рішення працівника з моменту написання заяви про звільнення до безпосередньо видачі відповідного наказу.

Як вбачається з матеріалів справи, роботодавець цього принципу не дотримався та не пересвідчився у момент видачі наказу у незмінності рішення позивачки звільнитись.

Суд критично оцінює доводи позивачки, щодо неподання нею рапорту про звільнення, оскільки дана обставина не є визначальною у сукупності обставин викладених у межах даної справи.

Оскільки Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 № 141-ОС прийнято у супереч загальним вимогам статті 38 КЗпП, без узгодження дати звільнення обравши дату на власний розсуд, не переконався у волевиявленні особи полишити військову службу, чим порушив передбачені законодавством гарантії робітника (військовослужбовця), суд дійшов висновку, що Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 № 141-ОС є протиправним та підлягає скасуванню.

Також, суд звертає увагу, що відповідач не заперечує того факту, що з моменту звільнення і до моменту подання позовної заяви, позивачка не полишала спроб поновитись на службі.

Також, активна позиція в межах розгляду судової справи (подання пояснень, оскарження процесуальних рішень до судів вищих інстанцій), на думку суду свідчать про однозначність намірів ОСОБА_1 продовжити свою службу в лавах Державної прикордонної служби.

Підставою розірвання контракту з позивачкою, відповідно до витягу з наказу №141-ОС від 18.05.2022 вказано пп. «г», пункту 3 частини 5 статті 26 ЗУ «Про військову службу та військовий обов`язок», сама диспозиція цієї норми передбачає, що звільнення відбувається, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу).

Позивачка своїми діями чітко висловлює бажання продовжувати військову службу.

За таких обставин суд вбачає наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 на службі.

За правилами частин першої та сьомої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.05.2022 № 141-ОС про припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону №2232-ХІІ у запас майора ОСОБА_1 .

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 поновити ОСОБА_1 на службі та на посаді.

Допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на службі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов