Справа № 240/21241/22
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/21241/22

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 160000,00 гривень;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 160000,00 гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказує, що проходить військову службу по мобілізації у Військовій частині НОМЕР_1 . Зазначає, що під час проходження військової служби він бере безпосередню участь в бойових діях. Однак, всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" Військова частина НОМЕР_1 не виплатила йому додаткову винагороду за червень 2022 року у розмірі 100000,00 грн (в розрахунку пропорційно часу участі в бойових діях), а також додаткову винагороду за липень та серпень 2022 року в розмірі 30000,00 грн за кожен місяць. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувала щодо заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи таку позицію Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, телеграмою Міністра оборони України від 25.03.2022 №Р248/1298 було врегульовано умови та порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям. Пунктом 10 цієї телеграми визначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включаються військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували -за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника). Так, 30.06.2022 позивач самовільно залишив військову частину. По даному факту було проведено службове розслідування, а також органом досудового розслідування та за його результатами в/ч НОМЕР_1 відповідні документи передані до Державного бюро розслідування щодо внесення повідомлення про вчинення ОСОБА_2 кримінально караного діяння, передбаченого ч.4 ст.408 КК України та притягнення його до кримінальної відповідальності. Дата та номер повідомлення про вчинення кримінального правопорушення ЄРДР від 23.07.2022 року №0000445.

Військовою частиною НОМЕР_1 подано до суду клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення воєнного стану.

Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі №240/21241/22.

Відповідно до положень ст.ст. 257, 262 КАС України суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу по мобілізації.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 №58 старший сержант ОСОБА_1 був зарахований до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 на посаду командира відділення управління взводу управління командира батареї з реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.03.2022 №62 старший сержант ОСОБА_1 вибув для безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2022 №62 ОСОБА_1 з 04.05.2022 зарахований розпорядження командира військової частини на підставі підпункту 14 пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 «про Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми.

На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.06.2022 №154 старший сержант ОСОБА_1 був призначений на посаду старшого навідника гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 десантно-штурмової роти НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону.

В подальшому, на підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.06.2022 №169 старший сержант ОСОБА_1 вибув із пункту тимчасової дислокації АДРЕСА_1 на лікування та прибув і приступив до виконання службових обов`язків до пункту тимчасової дислокації АДРЕСА_1 19.06.2022 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 19.06.2022 №172.

Оскільки, згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення бойових дій, територія Донецької області, де розташоване місто Слов`янськ, в червні 2022 року була районом введення бойових дій, і протягом цього місяця він приймав безпосередню участь в бойових діях, ОСОБА_1 вважає, що мав право на отримання за червень 2022 року додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн (в розрахунку пропорційно часу участі в бойових діях), передбачену постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Крім того, позивач зазначає, що мав право на отримання передбаченої вказаною постановою №168 додаткової винагороди за липень та серпень 2022 року в розмірі 30000,00 грн за кожен місяць.

Однак, як стверджує ОСОБА_1 , ані додаткова винагорода за червень 2022 року у розмірі 100000,00 грн, ані додаткова винагорода за липень та серпень 2022 року в розмірі 30000,00 грн за кожен місяць йому виплачена не була.

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому вищезазначеної додаткової винагороди, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до п.1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установити, що становити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п.2-1 постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ №168 Міністром оборони України видано Окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29 (далі Доручення від 23.06.2022 №912/з/29), яке застосовується з 01.06.2022 та визначає умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Згідно з п. 5 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 6 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29).

Підпунктом 9.4 пункту 9 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Аналізуючи вищенаведені норми чинного законодавства, можна дійти висновку, що військовослужбовці Збройних Сил України, які безпосередньо беруть участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів мають право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн або 30000 грн.

При цьому, у разі якщо військовослужбовець самовільно залишив місце служби (військову частину), такий військовослужбовець до відповідного наказу про виплату додаткової винагороди не включається.

Таким чином, із наведеного аналізу визначено, що за процедурою, встановленою вищенаведеними приписами Доручення від 23.06.2022 №912/з/29, встановлено ряд підстав для не включення військовослужбовців до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168 у конкретному місяці, зокрема, у разі самовільного залишення місця служби.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.06.2022 №183 старшого сержанта ОСОБА_1 визнано таким, що 30.06.2022 самовільно залишив військову частину.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 04.07.2022 за №468 відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України та на підставі рапорту командира НОМЕР_2 десантно-штурмового батальйону підполковника ОСОБА_3 (вх.№5797 від 30.06.2022) наказано призначити службове розслідування по факту самовільного залишення військової частини стосовно військовослужбовця старшого сержантом ОСОБА_1 .

В ході проведення службового розслідування встановлено самовільне залишення військової частини старшого сержантом ОСОБА_1 .

Старший сержант ОСОБА_1 не мав можливості надати пояснення та ознайомитися з актом службового розслідування у зв`язку з відсутністю на службі.

За результатами проведеного службового розслідування запропоновано за порушення вимог ст. ст. 1,2,3,4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 11,16, Статуту ВС ЗСУ у випадку повернення із самовільного залишення військової частини притягнути старшого сержантом ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В подальшому, наказом командира НОМЕР_3 окремої десантно-штурмової бригади №188-РС від 13.09.2022 старшого сержантом ОСОБА_1 звільнено із займаної посади, призупинено військову службу та вважати таким, що не виконує(не несе) обов`язки військової служби з 23 липня 2022 року.

Враховуючи викладене, оскільки позивачем самовільно залишено військову частину без поважних причин, а тому відповідачем, відповідно до пп. 9.8 п.9 телеграми Міністерства оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 правомірно позбавлено позивача додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

З матеріалів справи слідує, що позивач не заперечує обставин, встановлених у даних наказах, та відомості про оскарження цих наказів в судовому порядку відсутні, тобто дані обставини не є спірними. Вказані накази, на момент розгляду даної справи є чинним та не скасованими, доказів протилежного матеріали справи не містять, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, слід дійти висновку, що в суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди, а позивачем протилежного не доведено, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої винагороди на користь позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, судом на підставі наявних в матеріалах справи доказів не встановлені обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій та на тимчасово окупованій території у період здійснення зазначених заходів. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

20.12.24