Справа № 480/2885/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р. Справа № 480/2885/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, по справі № 480/2885/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Сумській області

про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області (далі - відповідач, ГУНП в Сумській області), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати наказ № 362 від 21.03.2024, в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення звільнення зі служби в поліції;

визнати протиправним та скасувати наказ № 114 о/с від 25.03.2024 в частині звільнення позивача з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

поновити позивача на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області з 26.03.2024;

стягнути з ГУНП в Сумській області середній заробіток за час вимушеного прогулу із розрахунку середньоденного заробітку в сумі 1 291, 56 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №480/2885/24 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає про незаконність його звільнення, оскільки під час дисциплінарного провадження відповідачем не було зібрано достатньо доказів, які б свідчили про вчинення ним дисциплінарних правопорушень, рівень та серйозність яких дозволяла би відповідачу застосувати до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в органах поліції. Позивач зазначає, що суд першої інстанції керувався поясненнями працівників поліції, потерпілого та інших осіб, жоден з яких не був очевидцем того, що саме ОСОБА_1 був за кермом автомобіля, за участю якого було скоєно ДТП. Крім того, з відеозаписів з відеокамер, на які також є посилання у висновку службового розслідування та рішенні суду, неможливо встановити, хто саме виходив з автомобіля та чи був це ОСОБА_1 чи будь-яка інша особа.

Крім того, позивач звертає увагу на пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджують, що ОСОБА_1 ніякого відношення до скоєного ДТП немає. Крім того, ці пояснення містять інформацію з приводу винуватця ДТП, проте належної оцінки цим обставинам судом не надано. Так, у поясненнях, наданих 25.02.2024, ОСОБА_1 повідомив про те, що зранку 24.02.2024 надав свій автомобіль ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 та ключі від гаража, розташованого по вул. 9 січня в м. Шостка, у користування знайомому ОСОБА_4 , після чого протягом дня не спілкувався з останнім. Увечері близько 21 год. 00 хв. 24.02.2024 позивач дізнався про причетність автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди з телефонної розмови з начальником ВРПП ОСОБА_5 , якому повідомив про передачу автомобіля знайомому. Після цієї розмови, ОСОБА_1 намагався зв`язатися зі знайомим ОСОБА_4 , проте він на телефонний дзвінок не відповів. У наданих поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_1 та зранку 24.02.2024, оскільки його автомобіль Renault Trafic зламався, позивач дав йому свій автомобіль ВАЗ 2121. Рухаючись в бік автопарка, двигун автомобіля ВАЗ 2121 перестав працювати. У зв`язку з тим, що після зупинки не вдалось завести двигун та продовжити рух, а зв`язатись з ОСОБА_1 не було можливості, ОСОБА_2 віддав ключі від автомобіля ВАЗ 2121 чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , якого він особисто не знає, але неодноразово бачив з позивачем. Після цього, ОСОБА_2 пішов до гаража, де зберігалось його авто, і відремонтувавши його, поїхав до міста Київ. Згодом йому подзвонив ОСОБА_6 , який повідомив що на автомобілі ОСОБА_1 потрапив у ДТП. З пояснень ОСОБА_3 , який 25.02.2024 звернувся до Шосткинського РУП із повідомленням про вчинення ДТП убачається, що у проміжок часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. 24.02.2024 чоловік на ім`я ОСОБА_7 попросив його перегнати автомобіль Niva 1600 блакитного кольору до гаражу, розташованого по АДРЕСА_1 або передати власнику ОСОБА_1 . Близько 19 год. 00 хв., рухаючись по вул. Свободи біля магазину «Оксана», зачепив червоний автомобіль, марку якого не запам`ятав, що стояв на узбіччі. Після цього, поїхав до будинку ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 з метою віддати автомобіль. Втім, заїхавши у двір, довго стояв та, злякавшись конфлікту з позивачем через ушкодження, близько 22 год. 00 хв. вирішив поїхати до гаражу по АДРЕСА_1 , де і залишив автомобіль. Більше того, вказані пояснення про непричетність ОСОБА_1 та винуватість у скоєному ДТП громадянина ОСОБА_3 підтверджується і постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2024 року у справі №589/1606/24. Крім того, позивач зазначає, що в судовому засіданні у справі №589/1606/24 також дослідженні відеозаписи з камер відеоспостереження. При цьому, достовірно ідентифікувати особу водія автомобіля ВАЗ 2121 неможливо внаслідок нечіткого зображення, віддаленості місця зйомки та зйомки в нічний час. Позивач зазначає, що свідок ОСОБА_3 підтвердив, що на них зображений саме він, в той час як ОСОБА_1 свою присутність на досліджених відеозаписах з камер відеоспостереження заперечував.

Також позивач зазначає, що дисциплінарна комісія при обранні та призначенні дисциплінарного стягнення не звернула увагу на обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, а саме на те, що позивач не мав дисциплінарних стягнень, майже 23 роки прослужив на благо громадян та держави, мав бездоганну поведінку, низку заохочень та державних нагород, відсутність реальної шкоди внаслідок дій позивача охоронюваним правам та інтересам тощо. Крім того, позивач зазначає, що ані дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування, ані відповідач у наказах про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та про звільнення його зі служби в поліції жодним чином не мотивували обрання найсуворішого з видів стягнень, що передбачені законом.

Відповідач направив на адресу Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив у задоволенні апеляційної скарги позивача - відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що під час проходження служби ОСОБА_8 на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області, 24.02.2024 поліцейськими ВРПП Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області начальнику Шосткинського РУП були подані рапорти, у яких вказувалось про те, що 24.02.2024 приблизно о 19 год 05 хв відбулось ДТП із потерпілими, водій одного з транспортних засобів покинув місце події у невідомому напрямку. Під час проведення розшукових заходів, автомобіль, причетний до ДТП, було виявлено за адресою: м. Шостка, пров. Короленка біля буд. 1. Вказаний автомобіль зареєстрований за гр. ОСОБА_9 , останній час знаходився біля Шосткинського РУП та їм керував позивач. (а.с. 155-156)

У зв`язку з можливою причетністю до дорожньо-транспортної пригоди інспектора відділу реагування патрульної поліції, начальник УГІ ГУНП в Сумській області звернувся до начальника ГУНП в Сумській області з рапортом про призначення службового розслідування та відсторонення ОСОБА_10 від виконання посадових обов`язків. (а.с. 157)

Після отримання інформації щодо можливих порушень службової дисципліни з боку окремих поліцейських Шосткинського РУП, 25.02.2024 ГУНП в Сумській області прийнято наказ № 159 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії (а.с. 158).

За результатами службового розслідування, 19.03.2024 складено висновок, згідно з яким за порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 18, частини 1 статті 25, частини 1 статті 31 та частини 3 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 2, 6 частини 3 статті 1, частини 8 статті 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018, пунктів 1, 3, 7 розділу 2 посадової інструкції, абзацу 1 пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, пунктів 2.1, 2.3 наказу ГУНП № 500 від 15.06.2023, пункту 2а частини 2 розділу IV Алгоритму першочергових дій оператора відділу служби «102», диспетчера та нарядів поліції (поліцейських або працівників поліції) у разі отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду без травмованих, застосування якого визначено дорученням НПУ № 7663/01/25-2023 «Про підвищення ефективності оперативного реагування», що виразилось у вчиненні дій, які не відповідають високому званню поліцейського, перешкоджанні поліцейським, які виконували свої обов`язки, несприянні проведенню службового розслідування, незабезпеченні ведення безперервної відеозйомки портативним відеореєстратором під час несення служби 21.12.2023, 11.01.2024 та 19.01.2024, невиконанні правил та обмежень користувача системи ІКС ІПНП щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних, визначених пунктом 3 розділу IV Методичних рекомендацій щодо порядку надання прав доступу користувачам до ІКС ІПНП України, затверджених наказом голови Національної поліції України № 12210/09/27-20Д, в частині здійснення інформаційно-пошукової роботи в ІКС ІПНП не пов`язаної з безпосереднім виконанням службових обов`язків, вчинення дій, які можуть привести до витоку інформації з баз даних Національної поліції України, а також невжиття заходів на притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, не здійснення перевірок водіїв та транспортних засобів за інформаційними ресурсами ІПНП під час несення служби у складі дистанційного наряду, дисциплінарна комісія запропонувала застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції (а.с. 202-213).

На підставі висновку службового розслідування, 21.03.2024 ГУНП в Сумській області прийнято наказ № 362, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції, а наказом № 114 о/с від 25.03.2024, позивача звільнено з посади інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області з 25.03.2024 (а.с. 23-24).

Вважаючи накази відповідача про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби протиправними та необґрунтованими, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовивши у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відповідність оскаржуваних наказів критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та, як наслідок, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на підставі наступного.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу проходження позивачем публічної служби, які регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (Закон № 580-VIII) та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII (Дисциплінарний статут).

У відповідності до ст. ст. 18, 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Згідно з ч. 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку. У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ст. 19 Статуту).

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Наказом Міністерства внутрішніх справ № 893 від 07 листопада 2018 р. затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 зазначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

З матеріалів справи встановлено, що підставою для призначення службового розслідування слугував рапорт начальника УГІ ГУНП в Сумській області підполковника поліції Юрія Краснабарода, у якому зазначалось про встановлення можливої причетності інспектора відділу реагування патрульної поліції Шосткинського РУП до дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими, що мала місце того ж дня о 19 год. 10 хв. у м. Шостка по вул. Свободи, 29, повідомлення про яку зареєстроване у ЄО Шосткинського районного управління поліції ГУНП в Сумській області 24.02.2024 за № 3026.

Так, за результатами службового розслідування встановлено, що водій автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 синього кольору, який на праві користування належить ОСОБА_1 , 24.02.2024 о 19 год. 05 хв. рухаючись по вул. Свободи, 29, в м. Шостка, допустив зіткнення зі стоячим на правому узбіччі відносно напрямку його руху, автомобілем Opel Astra н.з НОМЕР_2 червоного кольору, який належить ОСОБА_11 . Водій автомобіля ВАЗ 2121, не зупиняючись, зник з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок зіткнення автомобіль Opel Astra н.з НОМЕР_2 зазнав механічних пошкоджень правої передньої частини, а пасажир автомобіля ОСОБА_12 отримала тілесні ушкодження, а саме забій грудної клітини.

Зазначений автомобіль марки ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 з пошкодженнями, характерними для зіткнення з автомобілем Opel Astra н.з НОМЕР_2 , був виявлений 24.02.2024 о 21 год. 17 хв. поліцейськими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , поряд з під`їздом будинку АДРЕСА_2 .

Про виявлення автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 та можливу причетність до скоєння ДТП ОСОБА_1 , поліцейські доповіли начальнику ВРПП Шосткинського РУП Журбі О.В., який в свою чергу доповів про подію заступнику начальника управління поліції з превентивної діяльності Шосткинського РУП ОСОБА_15 .

Прибувши до місця проживання ОСОБА_1 разом з заступником начальника відділу превенції Шосткинського РУП Дорошенко С.О. близько 23 год. 00 хв. 24.02.2024, ОСОБА_5 встановив, що автомобіль ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_3 поряд з під`їздом будинку АДРЕСА_2 відсутній. Втім, в подальшому, вжитими заходами, цей автомобіль було виявлено в одному з гаражів, який знаходиться в гаражного кооперативі по вул. 9 січня в м. Шостка та перебуває у користуванні ОСОБА_1 .

У поясненнях, наданих 25.02.2024, ОСОБА_1 повідомив про те, що зранку 24.02.2024 надав свій автомобіль ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_3 та ключі від гаража, розташованого по АДРЕСА_3 , у користування знайомому ОСОБА_4 , після чого протягом дня не спілкувався з останнім. Увечері близько 21 год. 00 хв. 24.02.2024 позивач дізнався про причетність автомобіля ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 до дорожньо-транспортної пригоди з телефонної розмови з начальником ВРПП ОСОБА_5 , якому повідомив про передачу автомобіля знайомому. Після цієї розмови, ОСОБА_1 намагався зв`язатися зі знайомим ОСОБА_4 , проте він на телефонний дзвінок не відповів.

Зі змісту записів камер відеоспостереження, встановлено, що 24.02.2024 о 10 год. 14 хв. з під`їзду будинку по АДРЕСА_2 , поряд з яким стояв автомобіль ВАЗ 2121 блакитного кольору, вийшов чоловік, одягнений в одяг темного кольору та дівчина в рожевій куртці, в темних штанах, які сіли до салону вказаного автомобіля та о 10 год. 21 хв. поїхали через двори в напрямку вул. Свободи.

О 19 год. 20 хв. автомобіль ВАЗ 2121 повернувся до під`їзду згаданого будинку, з його салону вийшов чоловік, на одязі якого маються світлі вставки, що відбиваються у світлі та мають біле забарвлення, оглянув передню праву частину автомобіля та зайшов у під`їзд будинку. Потім о 22 год. 39 хв. з під`їзду будинку вийшов чоловік за зовнішніми ознаками та одягом, схожий на зазначеного чоловіка, який зайшов до під`їзду, та поспілкувавшись з особою, що перебувала в автомобілі, який стояв осторонь, сів в автомобіль ВАЗ 2121, після чого обидва автомобіля поїхали через двори в напрямку вул. Свободи та продовжили рух на вул. 9 Січня в напрямку автогаражного кооперативу.

О 22 год. 59 хв. на стоянку біля будинку по пров. Короленка, 1 в м.Шостка під`їхав автомобіль марки Hyundai н.з. НОМЕР_4 , з якого вийшов чоловік за зовнішніми ознаками та одягом схожий на чоловіка, що виходив з під`їзду та сідав до автомобіля ВАЗ 2121, та пішов до під`їзду будинку.

З приводу вказаних відеозаписів, у поясненнях, наданих 27.02.2024, ОСОБА_1 зазначив, що о 22 год. 59 хв. він приїхав на автомобілі таксі додому, після чого пройшов до під`їзду будинку. Водночас, позивач наполягав на тому, що на відеозаписах зроблених о 19 год. 20 хв. та 22 год. 39 хв. не він, а особа, яка пошкодила автомобіль.

У наданих поясненнях ОСОБА_2 зазначив, що перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_1 та зранку 24.02.2024, оскільки його автомобіль Renault Trafic зламався, позивач дав йому свій автомобіль ВАЗ 2121. Рухаючись в бік автопарка, двигун автомобіля ВАЗ 2121 перестав працювати. У зв`язку з тим, що після зупинки не вдалось завести двигун та продовжити рух, а зв`язатись з ОСОБА_1 не було можливості, ОСОБА_2 віддав ключі від автомобіля ВАЗ 2121 чоловіку на ім`я ОСОБА_6 , якого він особисто не знає, але неодноразово бачив з позивачем. Після цього, ОСОБА_2 пішов до гаража, де зберігалось його авто, і відремонтувавши його, поїхав до міста Київ. Згодом йому подзвонив ОСОБА_6 , який повідомив що на автомобілі ОСОБА_1 потрапив у ДТП.

З пояснень ОСОБА_3 , який 25.02.2024 звернувся до Шосткинського РУП із повідомленням про вчинення ДТП убачається, що у проміжок часу з 14 год. 00 хв. по 15 год. 00 хв. 24.02.2024 чоловік на ім`я ОСОБА_7 попросив його перегнати автомобіль Niva 1600 блакитного кольору до гаражу, розташованого по АДРЕСА_1 або передати власнику ОСОБА_1 . Близько 19 год. 00 хв., рухаючись по вул. Свободи біля магазину «Оксана», зачепив червоний автомобіль марку якого не запам`ятав, що стояв на узбіччі. Після цього, поїхав до будинку ОСОБА_1 на АДРЕСА_2 , з метою віддати автомобіль. Втім, заїхавши у двір, довго стояв та, злякавшись конфлікту з позивачем через ушкодження, близько 22 год. 00 хв. вирішив поїхати до гаражу по АДРЕСА_1 , де і залишив автомобіль.

У поясненнях, наданих 02.03.2024 ОСОБА_3 зазначив, що дружніх відносин з ОСОБА_1 не підтримує та раніше належним йому автомобілем не користувався. Близько 14 год. 00 хв. 24.02.2024, перебуваючи неподалік автогаражного кооперативу по вул. Депутатська в м. Шостка, побачив стоячий автомобіль ВАЗ 2121 н.з. НОМЕР_1 з піднятим капотом. Вважаючи, що біля автомобіля перебуває ОСОБА_1 , підійшов до нього, однак поряд з автомобілем виявив чоловіка на ім`я ОСОБА_7 , якого раніше бачив з позивачем. Оскільки автомобіль завести не вдалося, ОСОБА_7 залишив йому автомобіль та поросив його передати ОСОБА_1 .

Також, ОСОБА_3 зазначив, що після скоєння ДТП приїхав до місця проживання позивача, однак, у зв`язку з тим, що останнього не було вдома, чекав на нього у під`їзді будинку близько 2 годин. Після цього, десь о 22 год. 00 хв. вийшов з під`їзду і перегнав автомобіль до гаражу ОСОБА_1 , розташованого по АДРЕСА_1 . При цьому, на вулиці біля будинку ОСОБА_1 він ні з ким не спілкувався, а перебуваючи в під`їзді, коли заходили люди, уникав зустрічі рухаючись поверхом вище.

В той же час, з пояснень поліцейських ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , судом встановлено, що виявивши о 21 год. 17 хв. біля будинку позивача автомобіль ВАЗ 2121, вони з метою спілкування з ОСОБА_1 , піднімались до його квартири, яка розташована на останньому поверсі, і сторонні особи у під`їзді були відсутні.

Крім того, інформацією з ІКС ІПНП та «Геопортал-Гарпун» підтверджено, що ОСОБА_2 користується автомобілем Renault Trafic н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_16 . Вказаний автомобіль 23.02.2024 о 21 год. 40 хв. перебував в с. Сосниця Чернігівської області, після чого о 23 год. 12 хв. знаходився в м. Чернігів. В подальшому, автомобіль Renault Trafic н.з. НОМЕР_5 о 07 год. 33 хв. 24.02.2024 виїхав з м. Чернігів та о 09 год. 44 хв. знаходився на Броварському проспекті в місті Києві, де рухався до 27.02.2024 включно.

Крім висновку службового розслідування (а.с. 202-213), матеріали справи містять інші докази вчинених позивачем порушень, а саме: рапорти поліцейських Шосткинського РУП Олексія Александренка та Олександра Гончаренка (а.с. 155-156), довідку про місце реєстрації та проживання позивача (а.с. 164), пояснення потерпілих у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та очевидця події ОСОБА_17 (а.с. 165-167, 179), начальника ВРПП Шосткинського РУП Журби О.В. (а.с. 168, 184-186), пояснення ОСОБА_1 (а.с. 169, 177, 188-189), акт про відмову від добровільного проходження медичного освідування (а.с. 170), пояснення поліцейських ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (а.с. 171-172, 181), пояснення ОСОБА_3 (а.с. 173, 182-183), пояснення поліцейського ОСОБА_18 (а.с. 174,187), акт переогляду записів з камер відеоспостереження та записи камер відеоспостереження (а.с. 176, 237), пояснення ОСОБА_2 (а.с. 178), пояснення ОСОБА_19 (а.с. 191), інформацію з ІКС ІПНП та інформацію з «Геопортал-Гарпун». (а.с. 235-236).

З огляду на наявні в матеріалах справи письмові докази, колегія суддів зазначає про дотримання відповідачем приписів Порядку № 893 при проведенні службового розслідування, а також зазначає про підтвердження скоєння позивачем проступку, який суперечить покладеним на працівника поліції основним обов`язкам і вчинення дій, що підривають авторитет поліції.

Доводи апеляційної скарги про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася без участі ОСОБА_1 та посилання на пояснення ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , що підтверджується висновками, викладеними у постанові Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2024 року у справі №589/1606/24, колегія суддів відхиляє, оскільки наведені обставини спростовані під час службового розслідування на підставі пояснень поліцейських, пояснення потерпілих у дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та очевидця події ОСОБА_17 , записи з камер відеоспостереження, встановлена обставина причетності позивача до ДТП.

Більше того, стосовно пояснень ОСОБА_2 , що зранку 24.02.2024, оскільки його автомобіль Renault Trafic зламався та позивач дав йому свій автомобіль ВАЗ 2121 слід зазначити, що за інформацією з ІКС ІПНП та «Геопортал-Гарпун» ОСОБА_2 користується автомобілем Renault Trafic н.з. НОМЕР_5 , який зареєстрований за ОСОБА_16 . Вказаний автомобіль 23.02.2024 о 21 год. 40 хв. перебував в с. Сосниця Чернігівської області, після чого о 23 год. 12 хв. знаходився в м. Чернігів. В подальшому, автомобіль Renault Trafic н.з. НОМЕР_5 о 07 год. 33 хв. 24.02.2024 виїхав з м. Чернігів та о 09 год. 44 хв. знаходився на Броварському проспекті в місті Києві, де рухався до 27.02.2024 включно.

Крім того, постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 квітня 2024 року у справі №589/1606/24 не впливає на результати проведеного службового розслідування, оскільки ключовим питанням є дотримання позивачем Присяги поліцейського та Правил етичної поведінки, які зобов`язують, у тому числі, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, а також утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Колегія суддів вважає, що залишення місця дорожньо-транспортної пригоди, відмова від добровільного проходження медичного освідування, неправдиве повідомлення поліції про передачу автомобіля знайомому, перекладання відповідальності за ДТП на ОСОБА_3 , є свідченням наміру позивача уникнути відповідальності.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо застосування виду стягнення, що дисциплінарна комісія при обранні найсуворішого з видів стягнень та призначенні дисциплінарного стягнення не звернула увагу на обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, а саме на те, що позивач не мав дисциплінарних стягнень, майже 23 роки прослужив на благо громадян та держави, мав бездоганну поведінку, низку заохочень та державних нагород, відсутність реальної шкоди внаслідок дій позивача охоронюваним правам та інтересам тощо, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів Дисциплінарного статуту Національної поліції підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

За правовим висновком Верховним Судом у постанові від 21 січня 2021 р. у справі № 826/4681/18, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в НП України є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

При цьому інспектор відділу реагування патрульної поліції Шосткинського районного управління поліції ГУ НП в Сумській області ОСОБА_8 , вступаючи на службу в Національну поліцію, зобов`язувався неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується із доводами відповідача про те, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є виправданим заходом реагування на виявлений дисциплінарний проступок, відповідає меті застосування такого дисциплінарного стягнення.

Враховуючи встановлений факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність спірних наказів та відмову у задоволенні позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою позивача з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 480/2885/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Мінаєва
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко