Справа № 173/3053/24
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 173/3053/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 року (суддя 1-ї інстанції Кожевник А.О.) в адміністративній справі №173/3053/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

26.09.2024 позивачка звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00021963 від 27.08.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з рішенням відповідача, оскільки відсутні перевищення параметрів визначених п.22.5 ПДР з тих підстав, що перевезення вантажу здійснювалось контейнеровозом у контейнері з маркуванням. Інформації щодо напівпричепу спірна постанова та здійснена фіксація не містить. Перевезення вантажу було здійснено ДП ЛК «Ексім-Юніверс».

Рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 року позов задоволено.

Відповідач не погодившись з рішенням суду подав апеляційні скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП. Зміст постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, постанова містить усі передбачені нормами ст. 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП та Порядком №1174. Крім того, за даними фотофіксації спеціалізований сідловий тягач на платформі для контейнерів не перевозив контейнер. Фотографія транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення не містить жодних ознак перевезення на напівпричепі контейнера, оскільки вбачається відсутність кутових фітингів, пломбування та відсутність відповідного маркування контейнеру. Докази того, що перевезення було здійснено саме контейнер К60 № 96, матеріали справи не містять.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити її задоволенні. У відзиві зазначено, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення від 27.08.2024 року № 00021963 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Згідно змісту оскаржуваної постанови що 15.08.2024 о 12 год. 43 хв., за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.440, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438% (2.975), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 60, WAGA -WIM35, зав № 9, свідоцтво про повірку транспортного засобу та строк його дії № 04/4446; 1624; 1625 до 22.11.2024. В постанові зафіксовані параметри транспортного засобу в момент фото фіксації: Кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь. Відстань між вісями 1-2: 2600 мм; 2-3:1340 мм; 3-4: 5530 мм; 4-5:1310 мм; 5-6: 1310 мм. Навантаження на вісь 1 - 7000 кг, 2 - 6000 кг, 3- 10750 кг, 4 - 8150 кг, 5- 8150 кг, 6 - 7700 кг. - загальна маса - 47750 кг. Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення склали: загальна маса - 42975 кг. В постанові зазначено посилання в Інтернеті на веб-сайт, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом (за наявності) транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі (https://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00021963/ (ідентифікатор доступу: gCII7uYFpbB12), що підтверджується копією постанови. На позивача накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8 500.00 грн.

Вважаючи протиправною постанову про застосування штрафу, позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, оскільки перевезення було здійснено контейнеровозом, а контейнер містив маркування, а отже не відбулося перевищення допустимої ваги при здійсненні перевезення.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Так спірною в цій справі є постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Статтею 33 Закону України Про автомобільні дороги передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 22.5 ПДР України передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Відповідно до п. п. "б" п.22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для комбінованих транспортних засобів:

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення);

- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44 т (для автомобільних доріг державного значення), 24 т (для автомобільних доріг місцевого значення).

Відтак, згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, гранично допустима фактична маса комбінованого транспортного засобу, за якої допускається рух автомобільними дорогами державного значення, більше 40 тон (42 та 44 тони) встановлена виключно у разі здійснення перевезення транспортними засобами вантажу в одному або більше контейнерах, або в змінних кузовах.

Згідно п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 (Порядок №1174), у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги.

Відповідно до пунктів 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Зокрема, посадові особи Укртрансбезпеки використовують інформацію з інформаційних баз щодо відомостей про транспортний засіб.

Виходячи з норм законодавства, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті здійснюється в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, та має як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, а, відтак, і габаритно-вагові розрахунки щодо транспортного засобу здійснюються в автоматичному режимі та в подальшому застосовуються відповідною посадовою особою при прийнятті постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В силу ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів.

Згідно з ч.2 ст.258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Тобто, основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУпАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Як свідчать встановленні обставини справи, 15.08.2024 о 12 год. 43 хв., за адресою М-30, км 996+491, Дніпропетровська обл., зафіксовано транспортний засіб МАN ТGХ 26.440, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438% (2.975), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.

Основним доказом у разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 132-1 КУПАП, є показання технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, фото- та відеофайли, внесені до автоматично сформованої постанови.

Апеляційний суд зазначає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, підтверджується відображеними у постанові від 27.08.2024 серії АА№00021963 результатами вимірювання маси транспортного засобу, а також відповідними фотографіями транспортного засобу та державних номерних знаків, здійсненими у момент фіксації транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт.

На офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua міститься зображення транспортного засобу, з яких видно фотофіксацію транспортного засобу - МАN ТGХ 26.440, днз НОМЕР_1 , з причепом АР1559ХF.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб МАN ТGХ 26.440, днз НОМЕР_1 є спеціалізований вантажний сідловий тягач, власником якого ДП ЛК «Ексім-Юніверс», керівником якого є позивачка.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки KRONE SDР-27 з реєстраційним номером АР1559ХF є напівпричіп спеціалізований, н/пр контейнеровоз З-ОСІ, переобладнаний у 2022 році для перевезення контейнерів, власником якого є ДП ЛК «Ексім-Юніверс», керівником якого є позивачка. (а.с. 13, 14).

Аналізуючи надані сторонами докази та правове регулювання спірних правовідносин, колегія суддів відзначає, що комплексом технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,438% (2.975), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, передбачене пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

У колегії суддів відсутні підстави сумніватись в об`єктивності вимірювання.

Зафіксований факт вчинення правопорушення та постанова містить інформацію про 6 вісей, а також фотофіксацію транспортного засобу як тягача так і причепу, а отже доводи позивача про відсутність фіксації причепу є безпідставною.

Позивач, у свою чергу, вказує, що перевезення було здійснено спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом, у зв`язку із цим, позивач вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього, відповідачем мали бути застосовані норми п.22.5 ПДР України, згідно з якими параметри фактичної маси для комбінованих транспортних засобів на автомобільних дорогах державного значення для трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або ж змінних кузовів, складають - 44 т.

Разом з тим, належність транспортного засобу до типу контейнеровоза ще не доводить наявність підстав для застосування обмеження 44 тони, оскільки обмеження в 44 тони підлягає застосуванню лише у випадку, якщо трьохвісний тягач з трьохвісним контейнеровозом перевозить саме контейнер.

Позивач на підтвердження своїх аргументів суду надав такі докази: договір купівлі-продажу кузова від 03.10.2022; копію сертифіката відповідності, що виданий Товариством з обмеженою відповідальністю «ОС «ЄВРОСТАНДАРТ» Товариству з обмеженою відповідальністю «Зміївтранс» з терміном дії з 25.07.2023 по 24.07.2024.

Проте надані позивачем докази не є належними, оскільки не свідчать саме про переобладнання вказаного транспортного засобу. Надані позивачем докази суперечать один одному, адже сертифікат не відповідає даним технічного паспорту щодо виробника та Технічним умовам (ТУ).

Крім того, сертифікат втратив дію на час виникнення правовідносин.

Судом враховується відсутність доказів що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортним засобом позивача, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в універсальних контейнерах, згідно з їх призначенням. Позивачем також не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився контейнер із відповідним маркуванням.

Таким чином з наявних у справі доказів вбачається здійснював вантажних перевезень транспортним засобом та причепом, а не контейнеровозом, а тому фактична маса транспортного засобу не повинна перевищувати 40 т.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що відповідачем на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваної постанови відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанови, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512 дотримано.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене судове рішення скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 287, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити.

Рішення Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2024 року в адміністративній справі №173/3053/24 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник