Справа № 380/17902/24
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 рокусправа № 380/17902/24
м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) звернулася до суду з позовом до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: 79058, м.Львів, вул.Липинського, 11, ), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача Шевченківської районної адміністрація Львівської міської ради в частині відмови ОСОБА_1 і її дітям неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 реєстрації місця проживання за адресою АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати відповідача зареєструвати мене і вищеперерахованих моїх дітей за вказаною адресою.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка зазначила, що за результатами розгляду заяв про реєстрацію місця проживання, відповідач відмовив їй та її неповнолітнім дітям у реєстрації місця проживання у зв`язку із відсутністю згоди батька ОСОБА_5 щодо реєстрації місця проживання неповнолітніх дочок ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , і відсутністю проживання одного з батьків за місцем реєстрації щодо сина ОСОБА_8 . Особисто ОСОБА_1 відповідач відмовив з тих підстав, що місце проживання неповнолітніх дітей має бути зареєстроване за адресою місця проживання батьків, хоча, як зазначає позивачка, вона є повнолітньою особою та власницею квартири за адресою знаходження якої просила зареєструвати своє місце проживання та місце проживання своїх неповнолітніх дітей.

Позивачка вважає, що відмову в реєстрації місця проживання прийнято всупереч вимогам чинного законодавства, тому її слід визнати протиправною та зобов`язати відповідача зареєструвати її місце проживання її неповнолітніх дітей за фактичним місцем проживання у м. Львові.

Ухвалою від 11.09.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач відзив на адміністративний позов не подав.

Суд встановив такі обставини.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 .

14.12.2007 між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області.

ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Артемівську Донецької області.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 16.09.2019 ОСОБА_2 з 16.09.2019 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Артемівську Донецької області.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 16.09.2019 ОСОБА_3 з 16.09.2019 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

19.06.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 укладено шлюб у Бахмутському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 та ОСОБА_11 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Бахмут Донецької області.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 08.12.2020 ОСОБА_4 з 08.12.2020 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Батько ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , загинув у бою за Батьківщину ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 01.03.2023.

19.07.2024 на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 прийняла у власність у м. Львові квартиру за адресою АДРЕСА_3 .

26.07.2024 ОСОБА_1 звернулася до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) із одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання/перебування стосовно себе особисто та від імені своїх малолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . У цих заявах ОСОБА_1 просить зареєструвати своє місце проживання та місце проживання ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за адресою проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 самостійно звернулася до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) із одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання/перебування за адресою проживання: АДРЕСА_3 . ОСОБА_12 як законний представник ОСОБА_2 дала згоду на зняття її із задекларованого місця проживання.

05.08.2024 за заявою, поданою ОСОБА_2 , у реєстрації місця проживання відмовлено з підстав, визначених п.32 (відсутня згода батька на реєстрацію ОСОБА_2 ) постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад» (далі також Постанова №265).

05.08.2024 за заявою, поданою ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 , у реєстрації місця проживання відмовлено з підстав, визначених п.33 (відсутня згода батька на реєстрацію ОСОБА_3 ) постанови №265.

05.08.2024 за заявою, поданою ОСОБА_1 від імені ОСОБА_4 , у реєстрації місця проживання відмовлено з підстав, визначених п.16 (місце проживання дитини віком до 14 років має бути зареєстроване за адресою місця проживання одного з батьків) постанови №265.

05.08.2024 за заявою, поданою ОСОБА_1 , у реєстрації місця проживання відмовлено з підстав, визначених п.16 (місце проживання дітей має бути зареєстроване за адресою місця проживання одного з батьків) постанови №265.

Позивачка вважає відмову у реєстрації її місця проживання та місця проживання її дітей протиправною, тому звернулася до суду з цим позовом.

Оцінюючи обставини цієї справи та докази, що є у ній, суд зазначає таке.

Як встановив суд, спірні відносини між сторонами склалися внаслідок відмови посадових осіб відповідача зареєструвати місце проживання позивачки, ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей за адресою місця проживання.

При цьому, підставою для відмови відповідача у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 вказано п.16 (місце проживання дітей має бути зареєстроване за адресою місця проживання одного з батьків) постанови №265; підставою для відмови відповідача у реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , як особи, яка не досягла 18 років, вказано п.32 (відсутні згода батька на реєстрацію неповнолітньої особи); підставою для відмови відповідача у реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , як особи віком до 14 років, вказано п.33 (відсутня згода батька на реєстрацію ОСОБА_3 ) постанови №265; підставою для відмови відповідача у реєстрації місця проживання ОСОБА_4 вказано п.16 (місце проживання дитини віком до 14 років має бути зареєстроване за адресою місця проживання одного з батьків) постанови №265.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вільний вибір місця проживання обмежується щодо осіб, які не досягли 14-річного віку.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

Згідно зі ст. 6 Сімейного кодексу України (далі СК України) правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до частин 1, 2, 3 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

01.12.2021 року набув чинності Закон України від 05.11.2021 року № 1871-ІХ «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» (далі Закон № 1871), який регулює відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 1871, декларування місця проживання особи - повідомлення особою органу реєстрації адреси свого місця проживання шляхом надання декларації про місце проживання в електронній формі з використанням Єдиного державного веб-порталу електронних послуг з подальшим внесенням такої інформації до реєстру територіальної громади.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 2 Закону № 1871, реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону № 1871, декларування та реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється з метою:

1) створення умов для реалізації прав особи, зокрема виборчих прав, права на участь у місцевому самоврядуванні, на отримання соціальних, публічних послуг, у випадках, передбачених законом;

2) ведення офіційного листування та здійснення інших комунікацій з особою;

3) використання знеособлених даних реєстрів територіальних громад для обґрунтованого розроблення органами державної влади та органами місцевого самоврядування програм економічного і соціального розвитку адміністративно-територіальних одиниць, визначення правомочності зборів жителів територіальної громади, для статистичних, наукових та інших потреб у визначених законом та актами Кабінету Міністрів України випадках.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону № 1871, порядок декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття з реєстрації місця проживання, скасування декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), форми декларацій (заяв), що подаються для декларування місця проживання, реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого та зареєстрованого місця проживання (перебування), а також порядок ведення реєстру територіальної громади, надання та передачі інформації з та до такого реєстру визначаються Кабінетом Міністрів України.

Стаття 5 Закону № 1871 висуває загальні вимоги до декларування та реєстрації місця проживання (перебування) особи, відповідно до пункту 6 якої, реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

При цьому, умова про надання згоди батька щодо реєстрації місця проживання (перебування) дитини наведена лише у пункті 4 зазначеної статті, а саме щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) дитини віком від 10 до 14 років за місцем проживання (перебування) одного з батьків чи законних представників, з яким проживає дитина.

Суд підкреслює, що вимога щодо згоди батька, який не проживає з дитиною, яка досягла 14 років, приписи Закону № 1871 не містять.

Порядок реєстрації місця проживання (перебування) особи визначений ст. 9 Закону № 1871, відповідно до частини 1 якої, у разі реєстрації місця проживання (перебування) особи під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) подається заява про реєстрацію місця проживання (перебування) за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Реєстрація місця проживання (перебування) особи, зміна її місця проживання (перебування) може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника, що діє на підставі довіреності, посвідченої у встановленому законом порядку (далі представник).

До заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи додаються: 1) паспортний документ особи або довідка про звернення за захистом в Україні, або документ, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними; 2) свідоцтво про народження - для дітей віком до 14 років; 3) документи, що підтверджують право на проживання (перебування) в житлі, адреса якого реєструється для проживання (перебування) (відомості про житло (документи), що підтверджують право власності на житло, рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житла, визнання за особою права користування житлом, жилим приміщенням, договір найму (піднайму, оренди) або інші документи, визначені Кабінетом Міністрів України); 4) документи, що посвідчують особу законного представника (представника); 5) документи, що підтверджують повноваження особи як законного представника (представника), крім випадків, якщо законними представниками дитини є її батьки чи один із батьків; 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору; 7) військово-обліковий документ (для громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку) (ч.2 ст. 9 Закону № 1871).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання (перебування) подання особою відомостей та/або документів, не передбачених цим Законом (ч. 7 ст. 9 Закону № 1871).

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 1871, орган реєстрації відмовляє у внесенні до реєстру територіальної громади інформації про задеклароване або зареєстроване місце проживання (перебування) особи у разі, якщо: 1) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про обтяження щодо житла, яке особа декларує або реєструє як місце проживання (перебування); 2) відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не відповідають відомостям у поданих особою документах або даних; 3) особа подала документи або відомості, передбачені цим Законом, не в повному обсязі; 4) у поданих особою документах або відомостях містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними, або строк дії паспортного документа іноземця чи особи без громадянства, які на законних підставах проживають на території України, закінчився; 5) за декларуванням або реєстрацією місця проживання (перебування) особи звернулася дитина віком до 14 років або особа, не уповноважена на подання документів; 6) житлу, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), не присвоєна адреса у встановленому порядку; 7) за адресою житла, в якому особа декларує або реєструє своє місце проживання (перебування), наявний об`єкт нерухомого майна, який не належить до житла; 8) відомості реєстру територіальної громади щодо задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком до 14 років не відповідають відомостям, наведеним у заяві (декларації), поданій стосовно цієї дитини; 9) дані реєстру територіальної громади щодо задекларованого або зареєстрованого місця проживання (перебування) батьків або інших законних представників дитини віком від 14 до 18 років не відповідають відомостям, наведеним у заяві (декларації), поданій цією дитиною.

Отже, наведені норми Законів України стосовно повнолітньої дієздатної особи містять виключний перелік підстав, за наявності яких у реєстрації місця проживання особи може бути відмовлено.

Серед цих підстав відсутня така, яка застосована відповідачем за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 , а саме «Місце проживання неповнолітніх дітей має бути зареєстроване за адресою місця проживання одного з батьків».

Як встановив суд, ОСОБА_1 звернулася до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання (перебування) із одночасним зняттям із задекларованого /зареєстрованого місця проживання/перебування стосовно себе особисто за адресою проживання: АДРЕСА_3 . як особа, на праві власності якій належить означена квартира.

Тому, суд висновує, що відповідач допустив протиправні дії, відмовляючи ОСОБА_1 у реєстрації її місця проживання у квартирі, яка належить їй на праві власності.

Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню, а ефективним захистом права ОСОБА_1 буде зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_3 .

Стосовно позовних вимог, заявлених від імені ОСОБА_2 , то як встановив суд, у розумінні зазначених Законів України, ОСОБА_2 є особою, яка не досягла 18-річного віку.

Аналізуючи наведені положення законодавства, через призму мети декларування та реєстрації місця проживання (перебування) особи суд дійшов висновку, що особа (дитина) віком від 14 до 18 років може самостійно або за посередництва свого представника, зокрема одного з батьків, реєструвати місце свого проживання (перебування) у порядку, визначеному Законом України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», а також постановою Кабінету Міністрів України.

Закон України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» не містить вимоги щодо необхідності отримання/надання - у разі реєстрації дитини віком від 14 до 18 років місця свого проживання (перебування) під час особистого відвідування органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) - згоди обох батьків (або інших законних представників) для реєстрації свого місця проживання за адресою житла, в якому задекларований/зареєстрований один з батьків дитини віком від 14 до 18 років. Тому суд не застосовує п.32 постанови №265.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.06.2023 року по справі №420/12209/22.

Отже, в цій частині позов підлягає задоволенню, а ефективним захистом права ОСОБА_2 буде зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_3 .

Стосовно позовних вимог, заявлених від імені ОСОБА_3 , то як встановив суд, у розумінні зазначених Законів України, ОСОБА_3 є особою віком до 14 років. Тому з урахуванням зазначеного вище тлумачення Законів України та з урахуванням п.33 постанови №265, відповідно до якої подання заяви про реєстрацію місця проживання (перебування) особи віком до 14 років здійснюється одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

При цьому суд бере до уваги, що законною представницею ОСОБА_3 , її матір`ю ОСОБА_1 , не подано до суду доказів того, що місце проживання дитини, ОСОБА_3 , визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування, рівно ж як і не подано доказів того, що інший з батьків (батько ОСОБА_5 ), помер, позбавлений батьківських прав, безвісно відсутній, оголошений померлим та ін. Покликання ОСОБА_1 на факт розірвання шлюбу з батьком ОСОБА_3 є безпідставним, оскільки розірвання шлюбу між батьками не є достатньою підставою для висновку про усунення одного з батьків у вихованні дитини чи відсутності відповідальності за неї.

Стосовно позовних вимог, заявлених від імені ОСОБА_4 , то у розумінні зазначених Законів України, ОСОБА_4 є особою віком до 14 років. Водночас, як встановив суд, батько ОСОБА_4 помер, відтак, норма п.33 постанови №265 стосовно малолітнього ОСОБА_4 не може бути реалізована.

При цьому суд бере до уваги висновок суду у цій справі про те, що право матері ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , на реєстрацію місця проживання підлягає захисту, отже, місце проживання малолітнього ОСОБА_4 повинно бути зареєстроване за місцем проживання його матері, за адресою, вказаною нею у заяві від 26.07.2024, а саме АДРЕСА_3 .

Таким чином, позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, суд висновує, що відповідач не дотримався критеріїв правомірності рішень, дій чи бездіяльності, що передбачені ч.2 ст.2 КАС України та не довів правомірності своїх дій, в частині, що стосується позовних вимог ОСОБА_1 особисто та в інтересах її дітей, а тому враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Оскільки позовна вимога в частині, що стосується позивачки ОСОБА_1 задоволена, то судовий збір підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_1 у повному розмірі, тобто 1211,20грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: 79058, м.Львів, вул.Липинського, 11, ), ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , НОМЕР_3 ) до Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: 79058, м.Львів, вул.Липинського, 11, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Шевченківської районної адміністрація Львівської міської ради про відмову у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 та її неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за адресою АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_3 .

Зобов`язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зареєструвати місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою АДРЕСА_3 .

У задоволенні позову в частині, що стосується позовних вимог, заявлених Данильченко Іриною Петрівною в інтересах ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради (місцезнаходження: 79058, м.Львів, вул.Липинського, 11, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) 1211 (одна тисяча двісті одинадцять)грн 20коп судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Лунь З.І.