Справа № 466/10876/24
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Васинчик М.О.

за участі позивача Полякова Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення , -

встановив:

29 жовтня 2024 року, позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги мотивує тим, що 27.10.2024 року, у м. Львові, по вул. Зеленій, поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Сорокопудовою Світланою Володимирівною було неправомірно винесено відносно нього постанову про адміністративне правопорушення від 27.10.2024 , серії ЕНА №3356439 , за ч.1 ст. 121 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Оригінал постанови знаходиться у відповідача, а позивачу було вручено другий примірник на місці затримання.

В гр.5 оскаржуваної постанови зазначено, що позивач , «керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.Ґ ПДР». При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП - «проїзд на заборонний сигнал світлофора», яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі 510 грн.

На думку позивача, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Він проїхав стоп-лінію та сам світлофор згідно із зеленим сигналом , що дозволяє рух, а жовтий увімкнувся після проїзду стоп лінії , й тому у відповідності до 8.11 розділу 8 ПДР, змушений був закінчити проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки не мав можливості зупинити транспортний засіб, не вдаючись до екстреного гальмування, а тому продовжив рух у наміченому напрямку, як це передбачено Правилами дорожнього руху, відсутні та не зазначені у постанові жодні фото чи відео, чи будь-які інші докази ймовірного правопорушення; більше того, таких доказів не може існувати, оскільки він проїхав стоп-лінію та сам світлофор згідно із зеленим сигналом світлофора, що дозволяє рух, то у відповідності до 8.11 розділу 8 ПДР, змушений був закінчити проїзд на жовтий сигнал світлофору з метою забезпечення безпеки дорожнього руху. Окрім того, позивач зазначає, що його не було повідомлено про початок розгляду адміністративної справи ; на місці затримання йому не було надано для ознайомлення відеозапис з реєстратора працівників патрульної поліції, де б був зафіксований факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, хоча він заявляв таку вимогу, а саме авто було зупинено за межами місця події.

Відтак вважає оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою, такою, що не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів з грубим порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовну заяву, покликаючись на обставини, які викладені в заяві.

Представником відповідача 28.11.2024 року подано відзив на позовну заяву, в якому останній позов заперечив. Зазначає, що інспектор поліції чітко спостерігав факт порушення позивачем вимог ПДР, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофору, а тому зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено. Доводи позивача не відповідають реальній ситуації та нормам чинного законодавства, адже, як вбачається із відеофіксації даної події, а саме сІір-0, 8хв.17сек., поліцейська встановила анкетні дані особи, зачитала позивачу права на місці затримання, пояснила в чому суть порушення. Також позивачу було запропоновано оглянути відеозапис події вчинення правопорушення, який містився на відео реєстраторі патрульного автомобіля для ознайомлення з доказами . Однак, позивач відмовився виходити з власного авто . Доводи позовної заяви представник відповідача вважає надуманими та просить відмовити у задоволенні позову.

З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 3 частини 1статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження, зокрема, рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У ході судового розгляду встановлено, що постановою серії ЕНА № 3356439 , від 27.10.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, із накладенням штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно тексту постанови, 27 жовтня 2024 року, близько 21 год. 34 хв. у м. Львові по вул. Зелена, 31, водій ОСОБА_1 керуючи т/з Hyundai Elantra з д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «жовтий» сигнал світлофора, що забороняє рух і попереджає про наступний заборонений сигнал світлофора, чим порушив вимоги ст.122 ч.2 КУпАП.

Так, згідно ч.2 ст. 122 КУпАП передбачає: порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди. Дане правопорушення передбачає накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання вищезазначених доказів.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що інспектор поліції чітко спостерігав факт порушення позивачем вимог ПДР, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофору, а тому зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено, шляхом зупинення транспортного засобу.

В судовому засіданні було досліджено відеозапис, долучених до відзиву на позов з нагрудних камер патрульних працівників поліції. З оглянутого матеріалу вбачається, що працівниками поліції було дотримано процедуру та порядок складання адміністративних матеріалів. Крім того, з моменту затримання ОСОБА_1 жодного разу не заперечував самого факту вчинення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП . На його вимогу оглянути відеозапис події порушень ним Правил дорожнього руху , така можливість була надана працівниками поліції, проте з надуманих причин він відмовився від перегляду відеодоказу.

Суд критично ставиться до тверджень позивача про порушення працівниками поліції процедури притягнення його до адміністративної відповідальності та вважає, що такі спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.

Суд приходить до висновку, що у вирішенні даного спору слід уникати зайвого формалізму. Зважаючи на практику ЄСПЛ формалізм у процесі є позитивним і необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання процесу, проте надмірний формалізм не сприяє правовій визначеності та є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, суд враховує і суспільний інтерес до категорії адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.122 КУпАП , оскільки внаслідок вказаних порушень неодноразово відбувались ДТП, в результаті яких гинули люди.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме проїзд на заборонений сигнал світлофору, доведений відповідачем належними та допустимими доказами. В діях поліцейського ДПП порушень вимог закону під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та в ході судового розгляду справи не встановлено.

Отже, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Керуючись ст.ст.5,77,242-246 КАС України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 27 жовтня 2024, серії ЕНА № 3356439 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін з дня виготовлення повного його тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Повний текст рішення виготовлено 20 грудня 2024 року.

Суддя І. Є. Зима