Справа № 946/7037/24
Суддя: Адамов А. С.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 946/7037/24
Провадження № 2-а/946/61/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

за участю: секретаря судового засідання Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

02.09.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції України в Одеській області Семейкіна Євгена Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2917788 від 26.08.2024р., якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що постановою інспектора роти №1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Одеській області Семейкіна Євгена Сергійовича серія ЕНА № 2917788 від 26.08.2024 його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що 26.08.2024 о 17 годині 12 хвилині в м. Ізмаїлі Одеської області по проспекту Незалежності (Суворова), 46, керуючи транспортним засобом BMW Х5, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в. ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи. Так, відповідно до вказаної постанови по справі про адміністративну відповідальність інспектором патрульної поліції зроблено хибний висновок про те, що він здійснив зупинку у зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Разом з тим, вказаний факт не відповідає дійсності, оскільки зупинку автомобіля, яким він керував, було здійснено до дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Відповідно до ПДР, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Зона дії знаку може бути зменшена табличкою 7.2.2 визначеної в 10 метрів на початку зони дії. Факт зупинки транспортного засобу до дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено» підтверджується відео-доказами, зафіксовані працівником патрульної поліції. Вказане відео долучено працівником патрульної в якості додатку до постанови про накладання адміністративного стягнення ЕНА № 2917788 від 26.08.2024 (відео з архіву ПВР 473474, відео з архіву реєстратора службового автомобіля 6525). Про факт відсутності доказів причетності до адміністративного правопорушення ним було зазначено безпосередньо під час оформлення матеріалів інспектору патрульної поліції, однак, його вимоги та зауваження було проігноровано та не прийняті до уваги.

Згідно відзиву Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 18.10.2024 на позовну заяву, відповідач вважає, що вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, такі, що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства України, спрямованими на намагання позивача уникнути адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративного правопорушення. Так, в ході виконання службових обов`язків, 26.08.2024 у складі екіпажу патрульної поліції, інспектором 4-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Семейкіним Євгеном Сергійовичем, під час патрулювання в м. Ізмаїл по проспекту Незалежності (колишня назва - Суворова), біля будинку № 46 (безпосередньо на перехресті), виявлено транспортний засіб марки «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керуючи вищезазначеним транспортним засобом, здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34 Правил дорожнього руху «Зупинку заборонено», чим порушив п. 8.4.в) ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Факт вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується відеозаписом з відео реєстратора, встановленого в службовому транспортному засобі інспекторів, файл під назвою «Запис з відеореєстратора службового автомобіля - ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 КУпАП .mр4» та скріншотів (фото) з нього, файли під назвою «Скріншот (фото) 1 - факт порушення ПДР», «Скріншот (фото) 2 - стоянка ТЗ позивача в межі дії знаку». «Скріншот (фото) З - залишення позивачем місця порушення ПДР», «Скріншот (фото) 4 - місце розгляду справи про адміністративне правопорушення». Вищезазначені файли, засвідчені електронним цифровим підписом, відповідно до вимог ст. 99 КАС України, та додаються до даного відзиву. Відеозапис «Запис з відеореєстратора службового автомобіля - ОСОБА_1 ч. 1 ст. 122 КУпАП, mр4» ведеться безперервно, починаючи з моменту коли транспортний засіб марки BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача стоїть безпосередньо на перехресті та в зоні дії знаку 3.34 ПДР «Зупинку заборонено», з додатковою табличкою 7.2.2 ПДР «Зона дії», визначеної в 10 метрів; після чого на ньому зафіксовано момент намагання позивача покинути місце вчинення правопорушення; та момент зупинки транспортного засобу позивача поліцейськими для розгляду справи про виявлене ними адміністративного правопорушення. У відповідності до наданого відеозапису з відеореєстратора службового автомобіля та скріншотів з нього, чітко видно знак 3.34 ПДР «Зупинку заборонено», з додатковою табличкою 7.2.2 ПДР «Зона дії», визначеної в 10 метрів: чітко видно, що авто під керуванням позивача зупинено по тому ж боці дороги, по якій розміщений знак та те, що авто позивача передньою частиною знаходиться за знаком, тобто в межі його дії. Від так, у зв`язку із виявленими порушеннями ПДР, інспектори поліції зупинили транспортний засіб під керуванням позивача, підійшли, представились в порядку ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», назвали причини зупинки, ознайомили позивача з доказами його правопорушення, роз`яснили права особи за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, прийняли рішення по справі та вручили копію постанови серії ЕНА № 2917788 від 26.08.2024 позивачу. Всі аргументи щодо незаконності винесення оскаржуваної постанови зводяться лише до того, що громадянин ОСОБА_1 вважає, що він не здійснював зупинку на транспортному засобі марки «BMW Х5», н.з. НОМЕР_1 , 26.08.2024 приблизно о 17 год. 12 хв. за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, просп. Незалежності біля будинку № 46. Проте, ними в повному обсязі доведено факт порушення ПДР позивачем у відповідності до оскаржуваної постанови, на підставі поданих до суду доказів. Суб`єктивна не згода позивача з фактом притягнення його до адміністративної відповідальності не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В діях громадянина ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Інспектор Семейкін Є.С. мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи, ними дотримана процедура розгляду справи, постанова серії ЕНА № 2917788 від 26.08.2024 обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача щодо необхідності її скасування безпідставні, необґрунтовані та не підкріплені нормами законодавства. Просить залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення.

В судовому засіданні від 04.12.2024 року позивач ОСОБА_1 зазначив, що його машина стояла до знаку, знак він не пересікав. Він виїжджав з прилеглої вулиці, повернув та зупинився справа біля знаку, щоб дати проїзд усім автомобілям, які їдуть по головній дорозі, щоб не заважати. Він не мав бажання там зупинятися та довго стояти. Патрульна поліція проїхала та зупинилася за 40 метрів від нього. Він почекав декілька хвилин, раптом піддійте поліція до нього. Після цього він виїхав та поїхав далі. Після складання постанови він попросив подивитися відео, після показу, він наголосив, що на відео не видно, що він стоїть до знаку. Тоді поліцейський сказав, що він все одно порушив правила, так як стояв дуже близько до перехрестя. На наданих фото обраний нечіткий ракурс.

В судове засідання від 18.12.2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Судом викликався для дачі пояснень інспектор роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції України в Одеській області Семейкін Є.С., який склав оскаржувану постанову, проте останній до суду не прибув.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, проте надав відзив на позовну заяву, яким в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Згідно ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, відеозапис, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.08.2024 інспектором 4 взводу 1 роти 1 бат. Управління патрульної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції Семейкіним Є.С. було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2917788, якою на підставі ч.1 ст.122 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2917788 від 26.08.2024 року вбачається, що 26.08.2024 року о 17 год. 12 хв. в м. Ізмаїл по пр.Незалежності (Суворова), 46, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом BMW Х5 номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку у зоні дії знаку, чим порушив вимоги п.8.4.в. ПДР України.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності нібито за порушення п. 8.4.в. ПДР України.

Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 містять пункт 8.4.в. наступного змісту: «8.4. Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи: в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;».

Відповідно ПДР, розділу 33. Дорожні знаки, пункт 3 - Заборонні знаки, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Відповідно ПДР, дія знаку 3.34 «Зупинку заборонено» - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знаку не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знаку поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений. Зона дії знаку може бути зменшена табличкою 7.2.2 визначеної в 10 метрів на початку зони дії.

З наданих фото відповідачем вбачається, що позивач стоїть до знаку. Нема доказів, що позивач перетнув межу розташування знаку.

Визначена на фото уявна лінія є лише припущення відповідача та не підтверджується належними доказами.

Доказів зупинки/стоянки позивача після розміщення знаку 3.34 не надано.

Знак 7.23, який би визнав розповсюдження дії знаку 3.34 на певну відстань до розташування знаку 3.34, відсутній.

Дійсно з відзиву та наданих до нього фото та відеоматеріалів вбачається факт зупинки позивача ближче, ніж 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини, однак оскаржуваною постановою не інкримінується позивачу порушення вимог п.п. г п. 15.9 ПДР (Зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга), отже аналіз вказаної обставини виходить за межі доказування по даній справі, а пояснення та докази, надані відповідачем, з цього приводу, не приймаються судом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до практики ЄСПЛ, справи про адміністративні правопорушення є кримінальними для цілей застосування Конвенції. Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018р. у справі № 760/2846/17.

Проте, відповідачем в даному випадку не надано жодних належних доказів на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відсутні будь-які докази, що позивач порушив вимоги пункту 8.4.в. Правил дорожнього руху України, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2917788 від 26.08.2024, винесена не відповідно до вимог чинного законодавства та без наявності обставин, що підтверджують вину особи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, а позиція позивача не суперечить наявним у матеріалах справи доказам, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 72, 75, 76, 77, 90, 139, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області (65114, м. Одеса, вул. А. Корольова, 5) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2917788 від 26.08.2024, якою на підставі ч.1 ст.122 КУпАП застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення штраф у розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.С.Адамов