Справа № 620/18582/23
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Чернігів Справа № 620/18582/23

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Ткаченко О.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної прокуратури, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури, що полягає у ненаданні письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені позивачеві при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які Позивач має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні);

зобов`язати Чернігівську обласну прокуратуру надати відповідне письмове повідомлення.

Свої вимоги мотивує тим, що при звільненні позивача 11.10.2023 з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури видано на руки лише трудову книжку та копію наказу Офісу Генерального прокурора від 10.10.2023 № 288к. Жодного повідомлення про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні Чернігівською обласною прокуратурою не надано, остаточного розрахунку не здійснено. Таким чином, з метою відновлення своїх порушених прав щодо отримання заробітної плати у законодавчо визначеному розмірі та строки, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою суду від 21.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволені. Зазначив, що позивача звільнено з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури наказом Генерального прокурора, Чернігівська обласна прокуратура не є роботодавцем у розумінні статті 116 Кодексу законів про працю України і на неї не покладається законом обов`язок повідомляти позивача про суми нараховані та виплачені при його звільненні, тому вимоги позивача до Чернігівської обласної прокуратури є безпідставними.

Позивач подав відповідь на відзив, у якій заперечив проти доводів відповідача, вважає їх безпідставними та необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. Зауважив, що саме відділом кадрової роботи та державної служби Чернігівської обласної прокуратури вносились записи до трудової книжки позивача про поновлення на посаді та про звільнення з посади, вівся облік робочого часу позивача, наказами керівника Чернігівської обласної прокуратури надавались відпустки, від Чернігівської обласної прокуратури позивач отримував заробітну плату та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових потреб, тобто трудові відносини з часу поновлення на роботі та до дня звільнення відбувалися з Чернігівською обласною прокуратурою, яка за визначенням Кодексу законів про працю України є роботодавцем.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 у справі №620/3482/19 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Генеральної прокуратури України від 22.10.2019 №445к про звільнення позивача з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури на підставі пункту 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру» з 22.10.2019, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника прокурора Чернігівської області з 23.10.2019. Стягнуто з Чернігівської обласної прокуратури на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.10.2019 по 26.09.2022 у розмірі 1582443,04 грн. без утримання відповідних податків та інших обов`язкових платежів. У решті позову відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2023 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

На виконання рішення суду у справі №620/3482/19, наказом Офісу Генерального прокурора від 17.10.2022 № 122к ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника прокурора Чернігівської області та в органах прокуратури з 23.10.2019.

Наказом Офісу Генерального прокурора від 10.10.2023 №288к позивача звільнено з посади заступника прокурора Чернігівської області та органів прокуратури на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації (підпункт 2 пункту 19 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури») з 11.10.2023 (а.с. 10).

15.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівської окружної прокуратури із вимогою надати письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП, оскільки вважає, що із ним проведено остаточний розрахунок при звільненні неповністю.

Листом від 15.11.2023 №21-210 вих-22 Чернігівська обласна прокуратура надала відповідь на заяву позивача від 15.10.2023, в якій зазначила, що при звільненні відділом фінансування та бухгалтерського обліку Чернігівської обласної прокуратури проведено фінансовий розрахунок (в т.ч. нарахована компенсація за невикористані дні відпустки), 11.10.2023 кошти було зареєстровано в ГУДКСУ у Чернігівській області, а 12.10.2023 вони поступили на картковий рахунок позивача. Упродовж жовтня 2023 року здійснено зарахування на картковий рахунок коштів згідно електронного листка з тимчасової втрати працездатності (лікарняний) за рахунок установи та за рахунок ПФУ. До відповіді додано розрахунковий лист за жовтень 2023 року (а.с. 12, 13, 14, 15).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Спірні правовідносини між сторонами склались з приводу відповідальності Чернігівської обласної прокуратури за не надання позивачу письмового повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 07.05.2002 №8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних зі спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Питання відповідальності за затримку розрахунку при виключені військовослужбовців зі списків особового складу та всіх видів забезпечення не врегульовано положеннями спеціального законодавства.

У той же час такі питання унормовано положеннями Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За приписами ст. 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану нею суму.

Отже, днем звільнення є останній день роботи. У цей день працівникові має бути повністю виданий розрахунок із заробітної плати: має бути видана заробітна плата, включаючи оплату праці за останній день роботи, компенсацію за невикористані дні відпустки.

Суд бере до уваги, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 у справі №620/652/24 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо незабезпечення Чернігівську обласну прокуратуру в повному обсязі бюджетними асигнуваннями на проведення видатків з виплати заробітної плати при звільненні ОСОБА_1 за період з 14.09.2023 по 11.10.2023 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 8-р/2023 від 13.09.2023. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора забезпечити Чернігівську обласну прокуратуру бюджетними асигнуваннями, необхідними та достатніми для здійснення видатків з виплати заробітної плати при звільненні ОСОБА_1 за період з 14.09.2023 по 11.10.2023 з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №8-р/2023 від 13.09.2023. Визнано протиправною бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні; заробітної плати за період з 14.09.2023 по 11.10.2023; компенсації за невикористані дні календарної відпустки, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 8-р/2023 від 13.09.2023. Зобов`язано Чернігівську обласну прокуратуру провести нарахування та виплату ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку; заробітної плати за період з 14.09.2023 по 11.10.2023; компенсації за невикористані дні календарної відпустки, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №8-р/2023 від 13.09.2023 (з відрахуванням обов`язкових податків та зборів), з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В решті позовних вимог відмовлено. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2024 рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Наведеним рішенням суду по справі №620/652/24 встановлено, що відповідно до Бюджетного кодексу України Офіс Генерального прокурора є головним розпорядником бюджетних коштів, а Чернігівська обласна прокуратура є роботодавцем позивача ОСОБА_1 , який і порушив право позивача на виплату вихідної допомоги при звільненні; заробітної плати за період з 14.09.2023 по 11.10.2023; компенсації за невикористані дні календарної відпустки, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №8-р/2023 від 13.09.2023.

На підставі викладеного суд доходить висновку про помилковість твердження Чернігівської обласної прокуратури про те, що вона не є роботодавцем у розумінні ст. 116 КЗпП України і на неї не покладається законом обов`язок повідомляти позивача про суми нараховані та виплачені при його звільненні.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частинами 1-3 статті 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

З огляду на сукупність викладених обставин, судом встановлено, що на час розгляду справи Чернігівська обласна прокуратура письмово не повідомила позивача про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, перед виплатою зазначених сум, тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Чернігівської обласної прокуратури про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури, що полягає у ненаданні письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні 11.10.2023, із зазначенням окремо кожного виду виплати.

Зобов`язати Чернігівську обласну прокуратуру надати ОСОБА_1 письмове повідомлення про суми, нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні 11.10.2023, із зазначенням окремо кожного виду виплати.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,).

Відповідач: Чернігівська обласна прокуратура (вул.Князя Чорного, 9, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14000, ).

Повний текст рішення суду складено 18 грудня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО