Справа № 420/32015/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсіонного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.06.2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року з основним розміром пенсії 80% грошового забезпечення,

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.06.2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24 лютого 2023 року 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021 року, виходячи з розміру грошового забезпечення, встановленого на підставі рішення суду від 17.01.2023 по справі -20/18789/22, з основним розміром 80% грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на виконання судових рішень по справі № 420/18789/22 від 17.01.2023, по справі № 420/14766/23 від 31 жовтня 2023 року, відповідачем було проведено перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.04.2019, перерахунок пенсії без обмеження її максимального розміру, а саме десятьма прожитковими мінімуми, установленими для осіб, які втратили працездатність. Також, судовим рішенням у справі № 420/5599/24 від 27 березня 2024 року відповідача було зобов`язано нарахувати та виплатити з 07.04.2023 року щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Позивач також вказує, що згідно постанови КМУ від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118), постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат, та додаткових за ходів щодо підвищення соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) та постанови КМУ від 23 лютого 2024 р. №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185) позивачу було проведено індексацію пенсії з 01.03.2022, 01.03.2023 та з 01.03.2024.

Позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою, в якій просив нарахувати та виплачувати з 01.06.2024 року пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановою №118, Постановою №168, Постановою №185 та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713. Однак, відповідач відмовив у здійсненні відповідного перерахунку. Відповідно до розрахунку пенсії від 01.06.2024 на підставі рішення суду, позивачу нараховано пенсію у сумі 37006,84 грн., а до виплати лише 27194,80 грн, що позивач вважає протиправним, зокрема з огляду на прийняття Конституційним Судом України Рішення №7-рп/2016 від 20.12.2016.

Ухвалою суду від 17.10.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначає, що відповідно до Постанови № 118 було проведено індексацію пенсій з 01.03.2022. Згідно Постанови №168 було проведено індексацію пенсій з 01.03.2023. Відповідно до Постанови № 185 позивачу було проведено індексацію пенсії з 01.03.2024. На виконання судового рішення у справі № 420/5599/24 від 27 березня 2024 року Головним управлінням 23.05.2024 проведено з 07.04.2023 року перерахунок пенсії Позивача з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» (далі - Постанова №713). Отже на момент звернення до суду, із зазначеним адміністративним позовом, Позивачу виплачується щомісячна доплата у розмірі 2000 грн та індексації за 2022, 2023, 2024 роки. У зв`язку з чим вимога щодо виплати пенсії з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000 грн та індексації за 2022, 2023, 2024 роки є передчасною, оскільки відновленню підлягають лише порушені права та в даному випадку відсутні об`єктивні підстави вважати, що після здійснення перерахунку пенсії будуть порушені права позивача. Враховуючи, що захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин, дана вимога є безпідставною.

Окрім того, відповідач у своєму відзиві звертає увагу, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. У випадках, коли судом не визначено порядок проведення перерахунку пенсії, застосовуються норми законодавства, чинного на час, з якого проводиться перерахунок пенсії. Оскільки Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі №420/14766/23 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимальним розміром, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату становить 27194,80 грн. Посилається відповідач також у своїх доводах і на приписи ст.2 ЗУ Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668, що набрав чинності з 01.10.2011 року та неконституційним не визнавався, та яким встановлено обмеження пенсій призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ максимальним розміром. Відтак, відповідач вважає, що законних підстав для виплати пенсії Позивачу в розмірах більших, ніж передбачено ст. 2 Закону № 3668 у Головного управління не має, оскільки це призведе до порушення норм чинного законодавства.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 , є військовим пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області й отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» по інвалідності.

Згідно наявної у справі копії перерахунку пенсії за пенсійною справою №ЮО105902 ОСОБА_1 01.06.2024 вбачається проведення позивачу Головним управлінням перерахунку пенсії по інвалідності, підстава перерахунку: рішення суду.

До розміру перерахованої пенсії позивача з 01.06.2024, як вбачається з указаної вище копії перерахунку за пенсійною справою позивача, було також включено пенсійним органом індексацію базового ОСНП 2022 (21236,8*0,1400) у сумі 2973,15 грн, індексацію базового ОСНП 2023 (24209,95*0,1970) у сумі 1500,00 грн, індексацію базового ОСНП 2024 (25709,95*0,0796) у сумі 1500,00 грн, а також збільшення основного розміру пенсії (25%) від суми 27209,95 у сумі 6802,49 грн, щомісячну доплату до 2000 грн відповідно до постанови КМУ№713 від 14.07.2021 (згідно рішення суду) у сумі 2000,00 грн.; надбавки за інваліда війни 2 групи/при виконанні обов`язків в/с інвалід війни 2 гр. (ст.7) (з 01 по 30) у сумі - 944,40 грн. та за інваліда війни 2 гр./при виконанні обовязків в/с у сумі 50,00 грн.

У підсумку розмір перерахованої пенсії ОСОБА_1 (з надбавками) склав - 37 006,84 грн. З урахуванням максимального розміру пенсії 27194,80 грн.

Отже, як свідчать матеріали справи, фактично до виплати з 01.06.2024 позивачеві нараховано пенсію до виплати у розмірі 27194,80 грн, тобто з обмеженням пенсійної виплати максимальним розміром.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 03.09.2024 про визнання права, в якій просив перерахувати (нарахувати) та виплатити заявнику пенсію з 01.03.2024 застосувавши розмір пенсії, визначений на момент первинного призначення пенсії, без обмеження її максимальним розміром з урахуванням Постанов №118, № 168, №185, та здійснити виплати згідно з постановою КМ України від 14.07.2021 №713 відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду №420/5599/24 від 27.03.2024, яке набрало законної сили.

У відповідь на указану заяву, листом від 30.09.2024 №26902-24521/К-02/8-1500/24 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило, що оскільки рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі №420/14766/23 було установлено з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії позивача без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату та становить 27194,80 грн.

Вважаючи обмеження максимальним розміром перерахованої з 01.06.2024 пенсії протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому просить зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому з 01.06.2024 року пенсію без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, передбаченої Постановами №118, №185, №168, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн, передбаченої Постановою №713.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача з максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Відповідно до п. 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, викладено ч.5 ст.43 Закону № 2262-ХІІ в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII, ч. 5 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ, доповнено реченням такого змісту: «Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень».

У подальшому відповідно до підп. 3 п. 1 розділу I Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо соціального захисту резервістів, які постраждали внаслідок участі в антитерористичній операції, та членів їх сімей» від 12.04.2016 №1080-VIII, ст. 43 Закону № 2262 після частини третьої доповнено двома новими частинами, у зв`язку з чим частина п`ята цієї статті стала частиною сьомою без змін у змісті.

Надалі, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Стаття 2 Закону №3668-VI (в редакції Закону № 1774-VIII від 06.12.2016) передбачає, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до, зокрема, Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10740 гривень.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

Позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, що у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеженню максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII.

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

Окрім того, суд зауважує, що Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Згідно п.2 Рішення Конституційного Суду України № 7-р(II)/2022 від 12.10.2022 приписи статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, визнані неконституційними, втратили свою чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем під час здійснення перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.06.2024 максимальним розміром у сумі 27194,80 грн., є протиправним, здійсненим відповідачем всупереч діючим нормам чинного законодавства.

Отже, в указаній частині вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву не доведено правомірності застосованого обмеження максимальним розміром виплати пенсії позивача перерахованої з 01.06.2024р., наведені доводи органу ПФУ є безпідставними, хибними та ґрунтуються на довільному тлумаченні відповідачем норм чинного законодавства.

Також, є безпідставними й посилання відповідача на те, що оскільки Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/14766/23 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019 без обмеження максимального розміру, тому розмір пенсії визначений на зазначену дату, та складає 27194,80грн.

Суд зазначає, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2023 по справі №420/14766/23 не визначався конкретний розмір пенсійної виплати позивача ОСОБА_1 , а було зобов`язано орган ПФУ здійснити з 01.04.2019 року перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, а саме десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

На момент ухвалення судом рішення у даній судовій справі змін у чинному законодавстві України, які створюють підстави для обмеження розміру пенсії, не відбулося. Положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ та статті 2 Закону № 3668-VI, не змінились, про що зазначено судом вище.

Відтак, оскільки судовим рішенням, на яке посилається відповідач, право позивача на обрахунок його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром було захищене в судовому порядку, та нормативне регулювання обмеження максимальним розміром пенсії, після ухвалення вказаного рішення та на момент розгляду даної справи, не змінилося, на думку суду, відповідачем безпідставно наводяться такі мотиви, та вони поза розумним сумнівом не свідчать про правомірність поведінки відповідача у спірних правовідносинах в частині обмеження, перерахованої з 01.06.2024 пенсії ОСОБА_1 , максимальним розміром.

Згідно з ч. 4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже розмір пенсійної виплати встановлюється виходячи із розміру її складових конкретної особи. Чинне законодавство не передбачає випадків, за яких пенсія обмежується розміром перерахованої раніше на підставі судового рішення пенсії, чи визначається/перераховується у межах раніше перерахованої на виконання судового рішення пенсії.

Відтак, дії відповідача, які виразились у відмові нарахувати та виплатити перераховану з 01.06.2024 пенсійну виплату ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром є протиправними, не відповідають критеріям визначеним у ч.2 ст.2 КАС України, відтак вимоги позивача у цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн. по Постанові №713, індексації, передбаченої Постановами №118 №168, №185, суд зазначає, що з перерахунку пенсії позивача з 01.06.2024 судом встановлено, що під час його проведення до суми перерахованої пенсії відповідач також включив, в тому числі, індексацію пенсії за 2022, 2023 та 2024 рік у розмірі 2973,15 грн, 1500,00 грн. та 1500,00 грн. відповідно, а також щомісячну доплату до пенсії по Постанові КМУ №713 у розмірі 2000 грн.

Це свідчить про те, що право позивача на отримання вказаних індексацій та щомісячної доплати до 2000 грн по Постанові КМУ №713 не порушене. Спір щодо їх нарахування та виплати між сторонами відсутній. Відтак у цій частині вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та спростовуються наявними у справі документами.

Підсумовуючи усе викладене вище, детально дослідивши встановлені обставини справи, доводи сторін та надані письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та наявність підстав для його задоволення шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії з 01.06.2024 року із зобов`язанням здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.06.2024 без обмеження максимальним розміром.

У іншій частині вимоги позивача є необґрунтованими, а відтак суд відмовляє в їх задоволенні.

Таким чином, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати не розподіляються, оскільки позивач в силу вимог ЗУ «Про судовий збір» звільнений від його сплати,

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсіонного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті з 01.06.2024 року пенсії без обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувати та виплатити з 01.06.2024 року ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА