Справа № 754/13924/24
Суддя: Гринчак О. І.
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/196/24
РІШЕННЯ

Іменем України

20 грудня 2024 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.,

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Антонова К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Зміст позовних вимог

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва через систему «Електронний суд» з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 на постанову, в якій просить:

- поновити строк оскарження постанови про адміністративне правопорушення №779 від 04.09.2024 та відкрити провадження у справі;

- в порядку підготовки справи до слухання витребувати від відповідача матеріали про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення;

- справу слухати у порядку загального позовного провадження;

- визнати протиправними дії начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 щодо винесення постанови № 779 у справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим визнати цю постанову протиправною та скасувати її як таку, що винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 21 жовтня 2024 року позивачем було отримано поштою постанову №779 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_2 , датовану 04 вересня 2024 року, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн.

Позивач вказує, що з оскаржуваної постанови взагалі неможливо встановити, у вчиненні якого саме правопорушення звинувачують позивача - адже опис події не відповідає правовій кваліфікації тієї норми права, яку за змістом оскаржуваної постанови нібито порушив позивач.

Позивачеві станом на 20 год 30 хв 03 вересня 2024 року не виписувалось та не вручалось будь-яких повісток про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою проходження ВЛК та/або з будь-якою іншою метою. Жодного направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду стосовно позивача не складалось та йому не вручалось, за отримання направлення позивач ніде не розписувався. З огляду на зазначений у оскаржуваній постанові час (20 годин 30 хвилин) проходження ВЛК в цей момент навіть просто не було можливим через відсутність будь-якого складу ВЛК у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_8 в даний момент, про що позивач і повідомив співробітникам ІНФОРМАЦІЯ_8, при цьому пояснивши, що готовий пройти ВЛК у передбаченому законом порядку у разі вручення йому відповідного направлення/повістки.

Позивачеві не було забезпечено можливості скористатись правами, передбаченими ст. 286 КУпАП, з огляду на те, що за даними постанови, події, описані в ній, відбулись о 20 год 30 хв 03 вересня 2024 року (після закінчення робочого дня), а розгляд справи відбувся наступного ранку, 04 вересня 2024 року о 9 годині 30 хвилин. Таким чином, можна констатувати відсутність завчасного повідомлення позивача про розгляд справи, оскільки такий короткий проміжок часу, більше того, включаючи в себе нічний час, не дає змоги належним чином підготуватись до розгляду справи про адміністративне правопорушення, скористатись правою допомогою адвоката. При цьому, позивач повідомляв відповідачеві, що не зможе прибути о 09 годині 30 хвилин 04.09.2024 для розгляду справи, оскільки перебуватиме за службовими справами у відрядженні в м. Вінниця, куди має виїжджати о 6 ранку, та крім того, не встигне проконсультуватись з адвокатом. Однак вказана інформація була відповідачем проігнорована.

Позивач вказує, що код ЄДРПОУ НОМЕР_2 не належить ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 не є органом чи організацією, створеним відповідно до чинного законодавства України та наділеним правосуб`єктністю, а постанова винесена без дотримання правосуб`єктності органу та особи, яка її склала, та з використанням печатки, яка містить реквізити (код ЄДРПОУ), що належить іншій, не ліквідованій юридичній особі.

Позиція сторони відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки при оформленні начальником групи документального забезпечення ОСОБА_3 направлення позивача на ВЛК та його картки обстеження і медичного огляду, позивачем категорично й однозначно було заявлено про відмову від проходження ВЛК. На підставі озвученої позивачем відмови від проходження ВЛК ОСОБА_3 на ім`я начальника відповідача направлено відповідний рапорт від 03.09.2024 про відмову позивача від проходження ВЛК. У цей же день, 03.09.2024 уповноваженою особою відповідача було складено протокол №779 про вчинене позивачем адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - відмова від проходження ВЛК за направленням відповідача, чим порушено позивачем в особливий період вимоги абзацу четвертого частини першої ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». При складанні протоколу позивачу було роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, та повідомлено про місце, дату і час розгляду справи про адміністративне правопорушення, що засвідчено власноручним підписом позивача у протоколі. При складанні протоколу та у своїх поясненнях позивач не заявляв клопотань щодо порушення його прав.

04 жовтня 2024 начальником відповідача щодо позивача винесена постанова № 779, якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 25 500,00 грн. При цьому, у постанові вчинена технічна описка щодо зазначення замість належної «частини 1» статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» вказана «частина 6» цієї статті. На технічний характер описки вказують: описова частина фабули постанови, описова частина фабули протоколу, вірне зазначення частини статті у протоколі.

Вимога відповідача про проходження позивачем військово-лікарської комісії була законною вимогою, вимога відповідача до позивача була пред`явлена в особливий період. Не виконання відповідачем в особливий законної вимоги відповідача про проходження ВЛК є порушенням вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Рух справи

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2024 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та відкрито провадження у справі. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було винесено постанову про адміністративне правопорушення №779 від 04.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

06 листопада 2024 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) на належного ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15 листопада 2024 року надано позивачу строк, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання даної ухвали для можливості надання до суду заяву на згоду/незгоду щодо заміни неналежного ІНФОРМАЦІЯ_1 на належного - ІНФОРМАЦІЯ_5 .

20 листопада 2024 року від позивача до суду надійшла заява щодо визначення належного відповідача у справі.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 27 листопада 2024 року залучено до участі у адміністративній справі № 754/13924/24 відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_5 . Витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 належним чином засвідчені копії матеріалів, на підставі яких було винесено постанову про адміністративне правопорушення № 779 від 04.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

04 грудня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 грудня 2024 року, занесеною до протоколу судового засідання, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 копію журналу реєстрації направлення від 03.09.2024 № 832 щодо направлення ОСОБА_1 на медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період.

16 грудня 2024 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов лист про неможливість виконання ухвали суду.

У судове засідання 20 грудня 2024 року з`явились позивач та його представник, які просили задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідачів до суду не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Неявка представників відповідачів відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до даних «Резерв+» ОСОБА_1 уточнив дані 16.07.2024; відстрочки та бронювання не має; ВЛК не проходив.

Направленням від 03.09.2024 № 832 ОСОБА_1 направлено для проходження військово-лікарської комісії.

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 13.12.2024 № 7Ю/131224/1 журнал реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за період з 01.09.2024 - 15.09.2024 відсутній. Причини відсутності журналу не вказано.

03 вересня 2024 року начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 складено рапорт про те, що громадянин ОСОБА_1 був направлений на військово-лікарську комісію для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період; ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії для встановлення придатності для проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період.

При цьому, ОСОБА_1 надав письмові пояснення від 03 вересня 2024 року, в яких вказав, що він відмовляється від проходження ВЛК на місці, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_8 не має ВЛК; був незаконно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_8 співробітниками поліції, оскільки в розшуку не перебуває та має всі необхідні документи; за потреби пройти ВЛК просить направити повістку поштою.

03 вересня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 - офіцером адміністративного відділення молодшим лейтенантом ОСОБА_5 складено протокол № 779 про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , в якому встановлено, що ОСОБА_1 о 20 год 30 хв 03.09.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується рапортом начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_4 від 03.09.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У вказаному протоколі роз`яснено позивачу його права та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:30 год 04 вересня 2024 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 .

04 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 779, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 25500,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що ОСОБА_1 о 20 год 30 хв 03.09.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується рапортом начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_4 від 03.09.2024), чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

На розгляд справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Щодо належного відповідача

Відповідно до ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі -КУпАП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7, 8 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Положення про центри рекрутингу, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, центрів рекрутингу координується та спрямовується Міністерством оборони України.

На виконання цього нормативного припису постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - Положення №154), пунктом 1 якого передбачено, зокрема, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Абзацами 1-3 пункту 3 Положення № 154 передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки очолюють керівники, які організовують діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються оперативному командуванню, в зоні відповідальності якого вони перебувають згідно з військово-адміністративним поділом території України.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки як структурні підрозділи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя підпорядковуються відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, області, мм. Києва та Севастополя, на території відповідальності якого вони перебувають згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Згідно з п. 7 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

За приписами абз. 39 п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань розглядають справи (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) про адміністративні правопорушення та накладають адміністративні стягнення відповідно та з дотриманням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Повноваженнями ж розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення наділений керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що закріплено у п. 12 Положення № 154, норми якого кореспондують вже згаданим вище приписам ч. 2 ст. 235 КУпАП.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення через свого керівника. При цьому, відповідними повноваженнями, як свідчить аналіз Положення № 154, наділені не лише територіальні центри комплектування та соціальної підтримки із статусом юридичної особи, а й їх відокремлені підрозділи попри відсутність у них статусу юридичної особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З урахуванням наведеного відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_2 статусу юридичної особи не виключає його можливість бути відповідачем в адміністративному суді, де він виступає як суб`єкт владних повноважень, чиє рішення за правилами ст. 286 КАС України є предметом оскарження.

Враховуючи викладене належним відповідачем у цій справі є саме ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не ухвалював щодо позивача оскаржуваного рішення, тому він є неналежним відповідачем у справі, і, як наслідок, у задоволенні позовних вимог щодо неналежного відповідача слід відмовити.

Щодо постанови № 779 від 04.09.2024

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що вчинено в особливий період, і вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-ХІІ встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова № 779 від 04.09.2024 містить всі атрибути визначені ст. 238 КУпАП.

У вказаній постанові описано обставини, установлені під час розгляду справи, а саме: ОСОБА_1 о 20 год 30 хв 03.09.2024 відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 (що підтверджується рапортом начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 майора ОСОБА_4 від 03.09.2024).

Вказані обставини відповідають протоколу про адміністративне правопорушення № 779 від 03.09.2024.

У протоколі, як і в постанові є вказівка, що позивач порушив статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Однак у протоколі № 779 від 03.09.2024 зазначений абзацу 4 частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а в постанові - частина шоста статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідач зазначає, що це є технічною опискою.

Дослідивши фабули постанови та протоколу, а також враховуючи правильне зазначення статті Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд дійшов висновку, що помилкове зазначення в постанові частини шостої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є опискою, яка не впливає на суть правопорушення.

Щодо відмови позивача від проходження ВЛК

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Відповідно до п. 3.1 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України 14.08.2008 № 402 (далі - Положення) медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, однак військовозобов`язаний може пройти ВЛК на збірних пунктах районних (міських) ІНФОРМАЦІЯ_8 та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я, але за наявності направлення на військово-лікарську комісію.

За даними «Резерв+» ОСОБА_1 є військовозобов`язаним (метрологічне забезпечення військ, молодший лейтенант), відстрочки та бронювання не має, ВЛК не проходив.

Слід зауважити, що доказів проходження позивачем ВЛК, станом на день розгляду справи судом, матеріали справи не містять.

У протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові № 779 від 04.09.2024 встановлено, що позивач відмовився від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У матеріалах справи міститься направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 на військово-лікарську комісію № 832 від 03.09.2024, та відповідає формі, визначеній додатком 12 Порядку.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження військово-лікарської комісії за направленням ІНФОРМАЦІЯ_2 підтверджується не лише рапортом від 03 вересня 2024 року, складеним начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_4 , а і особистими письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 03.09.2024, в яких він вказав, що відмовляється від проходження ВЛК.

Вказані докази свідчать про послідовну та чітку відмову позивача від проходження медичного огляду ВЛК за направленням районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Твердження позивача, що для проходження медичного огляду ВЛК відповідачу необхідно було вручити позивачу відповідну повістку, суд не бере до уваги, оскільки дане твердження спростовується вищезазначеним п. 74 Порядку, відповідно до змісту якого військовозобов`язаний направляється для проходження медичного огляду ВЛК шляхом вручення йому відповідного направлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

У позовній заяві позивач вказує, що він був неправомірно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 працівниками поліції, однак жодних доказів на підтвердження вказаної обставини матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки останній як військовозобов`язаний відмовився від проходження медичного огляду за направленням районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки в особливий період, тим самим позивач порушив вимоги законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Щодо порушення прав позивача під час винесення постанови

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1- 279-8 цього Кодексу.

Позивач був повідомлений про такий розгляд, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, скористався своїм правом та надав письмові пояснення, в яких виклав свої аргументи. Водночас клопотань про відкладення розгляду справи, зокрема, для отримання юридичної допомоги ним не заявлялось, у зв`язку з чим начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 правомірно здійснено розгляд справи.

Висновки суду за результатом розгляду справи

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене вище суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст 210-1 КУпАП.

Тому, підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

При цьому, суд зауважує, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дій начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 з винесення оскаржуваної постанови, та визнання протиправною постанови є безпідставними, оскільки, по-перше, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки вправі розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення через свого керівника, і по-друге, такий спосіб захисту як визнання протиправними дій та рішення під час оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності частиною третьою статті 286 КАС України не передбачений.

Водночас, щодо застосованого до позивача стягнення суд зазначає таке.

Санкція ч. 3 ст 210-1 КУпАП передбачає накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з положеннями ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові відповідач не зазначив жодної з обставин згідно з положеннями ст. 33 КУпАП для застосування до позивача найсуворішого стягнення за вчинене правопорушення.

З огляду на те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення вперше, обставин, які обтяжують відповідальність, в оскаржуваній постанові не зазначено, суд доходить висновку про наявність підстав для зміни заходу стягнення, накладеного на ОСОБА_1 постановою № 779 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 вересня 2024 року із штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Отже, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 постановою № 779 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 04 вересня 2024 року із штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500,00 грн, на штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 , код відомчого обліку МОУ в ЄДРЮОФОПГФ НОМЕР_2, місце знаходження: АДРЕСА_1.

Повний текст рішення складено та підписано 20.12.2024.

Суддя Деснянського районного

суду міста Києва Оксана ГРИНЧАК