Справа № 740/4171/24
Суддя: Гагаріна Т. О.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4171/24
Провадження № 2-а/740/55/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючої судді Гагаріної Т.О., за участю секретаря судового засідання Філоненко О.В.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Олексюк Є.А., представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті - Мельничук І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ніжині справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

05.07.2024 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що постановою від 19.06.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП і призначено штраф у розмірі 8500 грн та постановою від 24.06.2024 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП і призначено штраф у розмірі 8500 грн. З даними постановами він не згодний, вважає, що вони є незаконними та підлягають скасуванню.

Зазначив, що відповідно до змісту постанови АА№00020499 від 19.06.2024 вбачається, що 18.06.2024 о 18-23 год за адресою Н-07, км 191+578 Сумська область зафіксовано транспортний засіб «MAN» TGХ 18.440 BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3 % (2,12 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн. Крім того, згідно постанови серії АА№00020558 від 24.06.2024 вбачається, що 21.06.2024 о 06-01 год за адресою Н-07, км 191+578 Сумська область зафіксовано транспортний засіб «MAN» TGХ 18.440 BLS, державний номерний знак НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,538 % (2,615 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-1 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.

Позивач не погоджується із зазначеними постановами, вважає, що вони є необґрунтованими, винесені з порушенням чинного законодавства, без дослідження всіх обставин справи, передчасно та такими, що підлягають скасуванню. Так, позивач є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки «MAN» моделі «TGХ 18.440 BLS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та власником спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза - Е марки «JANMIL» моделі «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , за допомогою якого здійснювалоя перевезення вантажу. Усупереч вимогам постанови КМУ від 27 грудня 2019 року №1174 та Інструкції з оформлення уповноваженими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, під час проїзду повз засіб вимірювальної техніки WIM 74 автопоїзду у складі автомобіля марки «MAN» модель «TGХ 18.440 BLS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із контейнеровозом марки «JANMIL» модель «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що мало місце 18.06.2024 о 18-23 год та 21.06.2024 о 06-01 год за адресою Н-07, км 191+578, Сумська область, не було повністю ідентифіковано обидва транспортні засоби, а лише зафіксовано фотознімками сам тягач та його номерний знак, через що сформовано та передано метадані, що містили не повний перелік інформації, яка є необхідною для прийняття рішення. При цьому, що технічні характеристики тягача не дають йому можливість самостійно, без застосування будь-якого причіпного пристрою, здійснювати перевезення вантажу. Такі дії призвели до подальшого невірного застосування уповноваженою посадовою особою формули для обчислення, оскільки до неї були внесені невірні дані. Через це неможливо з`ясувати в чому полягає суть адміністративного правопорушення, що в тому числі може свідчити про невірну роботу засобу вимірювальної техніки - комплексу WIM 74, який не у повній мірі здійснив фіксацію та ідентифікацію транспортних засобів. З урахуванням положень підпункту «Б» п.22.5 ПДР фактична маса споряджених транспортних засобів, а саме автомобіля марки «MAN» моделі «TGХ 18.440 BLS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із контейнеровозом марки «JANMIL» моделі «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час руху 18.06.2024 та 21.06.2024 не повинна була перевищувати 40 тон.

При обчисленні відсотку перевищення відповідачем не враховано тип транспортного засобу (контейнеровози), по якому передбачено збільшені вагові норми 44 тони та помилково застосовано норму 40 тон.

У постанові АА№00020499 зазначено вагові параметри 46800 кг, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу 42 120 кг. У постанові серії АА№00020558 зазначено вагові параметри загальна маса 47350 кг, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу 42615 кг.

Виходячи з даних постанови АА№00020499 та правильно визначеної допустимої ваги при перевезенні двовісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом): ((47350-42000)-(10%*47350)/42000)*100%= 1,5%.

Виходячи з даних постанови АА №00020558 та правильно визначеної допустимої ваги при перевезенні двовісним автомобілем (тягачем) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом): ((46800-42000)-(10%*46800)/42000)*100%=0,2%.

Тобто, різниця між встановленою у постанові масою транспортного засобу з напівпричіпом та допустимою (за ПДР) за постановою АА№00020499 складає 615 кг, що становить 1,5%, та за постановою серії АА№00020558 120 кг, що становить 0,2%. Отже, враховуючи виміряні вагові параметри, норми Правил дорожнього руху та призначення сідлового напівпричіпу, відсутнє перевищення габаритно-вагових норм.

Також, у товарно-транспортній накладній №1160 від 18.06.2024 зазначена вага у відомостях про вантаж 42 т, а у розвантаженні вантажовідправником була одна юридична особа 41,980 т. Замовником та ТОВ «АГРО ПЕРЕМОГА», вантажоодержувачем інша ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат». Тобто, вага при завантаженні підтверджується повіреними вагами вантажовідправника та вантажоодержувача.

Аналогічно, у товарно-транспортній накладній № 1178 від 20.06.2024 зазначена вага у відомостях про вантаж 42,060 т, а у розвантаженні вантажовідправником була одна юридична особа 42,020 т. Замовником та ТОВ «АГРО ПЕРЕМОГА», вантажоодержувачем інша ПрАТ «Ніжинський жиркомбінат». Тобто, вага при завантаженні підтверджується повіреними вагами вантажовідправника та вантажоодержувача.

Крім того, перевозився сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, а тому його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що, в свою чергу, не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного суду у справі №816/2329/13-a (постанова від 12.04.2018), у справі №826/442/13-а (постанова від 16.01.2018), у справі №821/597/17 (постанова від 12.06.2018) по застосуванню положень ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зазначив, що відповідачем неправомірно застосовано положення Правил дорожнього руху, Інструкції №512, КУпАП, не дослідивши тип та призначення напівпричепу, неправомірно вирахувано перевищення дозволених параметрів, тим самим протиправно винесено оскаржувану постанову.

Вказані постанови він отримав, відповідно 26.06.2024 та 03.07.2024.

Відповідач у відзиві просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на правомірність оскаржуваної постанови. Зазначив, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено, зафіксовано факти вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.132-1 КУпАП, та здійснено розгляд справ. Позивачем не надано жодних належних, допустимих та достовірних доказів на спростування позиції відповідача, якою він керувався при притягненні особи до адміністративної відповідальності. Оскаржувані постанови за своїм змістом повністю відповідають вимогам законодавства та містять необхідну інформацію, згідно якої було встановлено подію та склад адміністративних правопорушень. Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Усі відомості, які містяться в оскаржуваних постановах, відповідають вимогам чинного законодавства. З цих підстав представники Державної служби України з безпеки на транспорті просили відмовити позивачу у задоволенні позову.

07.08.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій позовні вимоги підтримує та просить скасувати оскаржувані постанови. Зазначила, що в постановах відсутні ідентифікуючі дані напівпричепа, який є контейнеровозом. При підрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу відповідачем було застосовано неправильні вихідні дані, а саме замість 44 000 кг максимально допустимої маси транспортного засобу (контейнеровоза) вказано 40 000 кг.

15.08.2024 від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та згідно клопотання просила витребувати у позивача докази.

На виконання ухвали суду від 06.09.2024 за клопотанням відповідача про витребування у позивача: сертифікату відповідності, виданого уповноваженим органом або органами із сертифікації, акредитовані відповідно до законодавства, призначені Міністерством інфраструктури України, на контейнер як обладнання, яке відповідає вимогам єдиних технічних приписів, яке було зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом WIM74, WAGA-WIM40, CRUA-05-VVE, 21.06.2024 о 6 год 01 хв, за адресою Н-07, км 191+578, Сумська область, разом з транспортним засобом MAN TGX 18.440 BLS, державний номерний знак НОМЕР_3 , та яке було зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом WIM74, WAGA-WIM40, CRUA 05-VVE, 18.06.2024 0 18 год 23 хв, за адресою Н-07, км 191+578, Сумська область, разом з транспортним засобом MAN TGX 18.440 BLS, державний номерний знак НОМЕР_4 , від позивача 09.10.2024 надійшло клопотання про доручення доказів, а саме: довідки ТСЦ МВС №0543 згідно якої вбачається, що установчі докумени, які стали підставою для перереєстрації транспортного засобу марки JANMIL VIN SU9SBWABS7MNJ1015, та документи на підставі яких було видано свідоцтво про реєстрацію серія НОМЕР_5 від 18.09.2019 знищено.

04.11.2024 від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів: протоколи перевірки технічного стану транспортного засобу та технічний паспорт на контейнеровоз.

У судовому засідання представник позивача адвокат Олексюк Є.А. підтримала позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, з урахуванням пояснень викладених у відповіді на відзив та додаткових доказів.

Представник відповідача Мельничук І.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та посила відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній справі є постанови серії АА№00020499 від 19.06.2024 та серії АА№00020558 від 24.06.2024 у справі за ч.2 ст.132-1 КУпАП, якими позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 8 500 гривень за кожне правопорушення.

Згідно вимог ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що позивач є власником вантажного спеціалізованого сідлового тягача марки «MAN» моделі «TGХ 18.440 BLS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та власником спеціалізованого напівпричепу контейнеровоза Е, марки «JANMIL» модель «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів (а.с.11).

19.06.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик С.І. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020499, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

За змістом вказаної постанови 18.06.2024 о 18 год 23 хв, за адресою Н-07, км 191+578 Сумська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 18.440 BLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,3 % (2,12 тон), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Також, 24.06.2024 старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Конаревою В.В. була винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020558, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

За змістом вказаної постанови 21.06.2024 о 06 год 01 хв, за адресою Н-07, км 191+578 Сумська область зафіксовано транспортний засіб MAN TGХ 18.440 BLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,538 % (2,615 тон), за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

З постанов вбачається, що вимірювання ваги транспортного засобу здійснювалося технічним засобом WIM 74, серія та номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії - № 04/4654; 1936; 1937 зі строком дії до 22.12.2024. У постановах серії містяться посилання на веб-сайт з ідентифікатором доступу та відображені фото світлини транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною 12 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п. 2 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі Порядок №1567), встановлено, що державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до ч.2 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Порядком №1567 встановлено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є: для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг; для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до ч.4 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обовязковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше пяти відсотків.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» встановлено, що дія Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, поширюється на вітчизняних та іноземних перевізників, що здійснюють перевезення вантажів на території України

Відповідно до п. 28 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27 червня 2007 року, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Частиною 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» встановлено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована статтею 132-1 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.132-1 КУпАП адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За вчинення такого правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу, зокрема, в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, повязані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зі змісту постанов серії АА№00020499 від 19.06.2024 та серії АА№00020558 від 24.06.2024 вбачається, що суть встановленого порушення полягає у порушенні позивачем вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 5,3 % (2,12 тон) та 6,538% (2,615 тон), у зв`язку з чим прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Водночас, під час розгляду відомостей із матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM74, старші державні інспектори відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті визначили наведений транспортний засіб як двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом, у зв`язку із чим прийшов до висновку про дозволену максимальну масу такого транспортного засобу 40 тон.

Між тим, суд не погоджується з такими висновками посадових особи, оскільки з наявних в матеріалах справи письмових доказів було встановлено, що транспортний засіб MAN TGХ 18.440 BLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 . Крім того, з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , вбачається що причеп марки «JANMIL» модель «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є спеціалізованим напівпричепом - контейнеровоз-Е.

За таких обставин, при встановлені технічних характеристик транспортних засобів MAN TGХ 18.440 BLS, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом Е марки «JANMIL» модель «NUP», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , старші державні інспектори відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті повинні були ідентифікувати їх як двохвісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз) та визначати можливе перевищення ним фактичної маси виходячи із максимально дозволеної у розмірі 44 тони, а не 40 тон, як було враховано ними при проведенні розрахунків.

Зазначена невідповідність вимогам підзаконного нормативно-правового акта при проведенні розрахунків обумовлена тим, що відповідачем у оскаржуваних постановах в порушення Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ № 1174 від 27.12.2019, не встановлено державний номерний знак напівпричепу, внаслідок чого відповідно відповідачем не були встановлені дійсні характеристики такого транспортного засобу та помилково визначена дозволена максимальна маса.

Суд враховує, що відповідно до абз.6 п.2 Інструкції №513 під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 4-6 Інструкції №512 визначено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної у ст.14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену у ст.14-3 КУпАП, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа: 1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки; 2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та, у разі потреби, уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначенихстаттею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису; 3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Доказів того, що відповідач на виконання п.6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови у спірному випадку, зокрема виду причіпу позивача, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Наявність заборони перевезення в універсальних контейнерах, зокрема, сипучих вантажів без тари, а також відсутність необхідного маркування контейнера не спростовують того, що спірний транспортний засіб (тягач) рухався із напівпричепом-контейнеровозом, для якого встановлені інші допустимі вагові параметри.

Можливе недотримання перевізником вимог щодо маркування, опломбування контейнеру, вимог щодо перевезення вантажу в контейнері, як і ненадання товаротранспортних документів на вантаж при перевезенні його в контейнері, а також інших вимог наказу Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року № 363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом України» не є свідченням того, що транспортний засіб, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, не відповідає ознакам контейнеровоза для цілей застосування положень п.22.5 ПДР.

При цьому, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності суд приходить до висновку, що оскаржувані постанові винесені з порушенням вимог щодо її форми та змісту, без доказової бази, яка б підтверджувала факт порушення позивачем ПДР, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті відповідно до вимог ч. 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

позовні вимоги задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020499 від 19.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн та закрити провадження по справі.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00020558 від 24.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.132-1 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн та закрити провадження по справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , НОМЕР_7 , за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті, , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, , місцезнаходження: м. Київ, проспект Перемоги, 14.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2024 року.

Суддя Т.О.Гагаріна