Справа № 641/8970/24
Суддя: Маньковська О. О.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-а/641/69/2024 Справа № 641/8970/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Маньковська О.О., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протоколу про адміністративне правопорушення складеним протиправно, визнання протиправним вилучення посвідчення водія,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, серії ААД № 226623 від 30.09.2022 складеним протиправно, визнати протиправним вилучення у ОСОБА_1 інспектором УПП Дмитрієвою Д.В. посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 05.06.2009 ВРЕР № 1 ГУ УМВС України Харків. В обґрунтування позову зазначив, що у провадженні Ленінського районного суду міста Полтави перебувала справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП № 553/5451/22. Постановою суду у справі від 26.06.2023 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік, накладено штраф у сумі 17000 гривень, судовий збір у сумі 536,80 грн. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.01.2024 у справі № 5535451/22 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 ; рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Однак, протокол про адміністративне правопорушення за своїм характером не є правовим актом індивідуальної дії, оскільки він лише фіксує певні фактичні обставини, пов`язані з вчиненням особою адміністративного правопорушення. Протокол про адміністративне правопорушення не містить обов`язкових для особи приписів, вказівок, вимог, зобов`язань тощо, безпосередньо не впливає на її права та законні інтереси, не породжує для неї жодних правових наслідків, що спрямовані на регулювання тих чи інших суспільних відносин, не змінює, не припиняє права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, і немає для особи обов`язкового характеру, а тому у розумінні п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, не може бути предметом розгляду адміністративним судом. У свою чергу, права та обов`язки для особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, породжує саме рішення, прийняте на підставі протоколу.

Складаючи протокол про адміністративне правопорушення, інспектор виконує не звичайні управлінські функції, а вчиняє процесуальні дії у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а складається уповноваженою особою за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. Тобто питання розгляду та надання оцінки всім доказам, в тому числі і самому протоколу про адміністративне правопорушення здійснюється під час розгляду питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення та дії уповноваженої особою по його складанню предметом оскарження бути не можуть, оскільки не підпадають під положення ст. 19 КАС України, якою визначено юрисдикцію адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі №2-а/489/7/2016 (провадження № 11-786апп19), у постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №465/5648/17 (провадження №К/9901/49282/18), у Постанові Верховного суду від 10 травня 2018 року у справі №760/9462/16-а (адміністративне провадження №К/9901/12359/18).

Отже, вимоги позивача про визнання протоколу про адміністративне правопорушення складеним протиправно не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Указане відповідає правовій позиції Верховного Суду в питаннях визначення юрисдикції спору (зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16, від 29 травня 2019 року у справі №826/9341/17, від 18 вересня 2019 року у справі №810/3711/18, від 18 грудня 2019 у справі №826/13961/17 та ін.).

У позовній заяві ОСОБА_1 також просить визнати протиправним вилучення посвідчення водія.

Відповідно до статті 267 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративне затримання, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення не зупиняє їх виконання.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, суд зазначає, що у даному випадку позивач фактично оскаржує учинені працівником поліції заходи забезпечення провадження, які виразилися у вилученні посвідчення водія, у справі про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що приймаючи рішення та вчиняючи дії, оскаржувані позивачем, відповідач здійснював не публічно-владні управлінські функції, а процесуальні дії, які підлягають оцінюванню на відповідність їх закону лише в контексті вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, в ході якого перевіряється законність та обґрунтованість вжитих заходів, дотримання порядку їх проведення. В сукупності оцінка таких дій є одним з критеріїв законності притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Наведене узгоджується із висновками Верховного Суду у постанові від 24 вересня 2020 року у справі №553/2145/16-а.

Суд зауважує, що оскаржувані у цьому позові рішення та дії відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень, за яким виникають негативні наслідки для особи в частині притягнення його в подальшому до адміністративної відповідальності, а тому не підпадають під визначення рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 13 березня 2019 року у справі №712/7385/17 та від 22 січня 2020 року у справі №2-а/489/7/2016.

Не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк) і оскаржуваний позивачем Акт вилучення посвідчення водія.

Отже, вимоги позивача про визнання протиправним вилучення посвідчення водія не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При цьому суд зазначає, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Зазначена правова позиція також відображена у постановах від 24 вересня 2020 року у справі №553/2145/16-а, від 22 березня 2018 року в справі №800/559/17, від 3 квітня 2018 року у справі №9901/152/18, від 30 травня 2018 року в справі №9901/497/18.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, то наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження у цій справі.

Частиною шостою статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на те, що оскаржувані позивачем дії та рішення є заходами забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, то законність та обґрунтованість таких вжитих заходів, дотримання порядку їх проведення перевіряється судом під час провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 170, 171, 241- 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протоколу про адміністративне правопорушення складеним протиправно, визнання протиправним вилучення посвідчення водія.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -О. О. Маньковська