Справа № 240/7558/24
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

у порядку судового контролю за виконанням судового рішення

20 грудня 2024 р. м. Житомир Справа № 240/7558/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України щодо відмови у складанні ОСОБА_1 довідок про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01.01.2022 від 23.11.2023 №9/3-2921 та станом на 01.01.2023 від 23.11.2023 №9/3-2922 в частині визначення розміру посадового окладу і окладу за військовим званням без множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня у 2022 та 2023 роках відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт, у порушення вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб». Зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023 відповідно.

Вказане рішення суду набрало законної сили 24.09.2024.

05.11.2024 позивач, у порядку статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, звернувся до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення у справі.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 вказав, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань на виконання рішення суду від 22.08.2024 видано довідки з урахуванням середніх відсотків, розрахованих виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01:01.2018, з урахуванням листів Міністерства юстиції України від 06.03.2023 №27024/16.3.2/32-23 та від 11.05.2023 №58665/16.3.2/32-23.

Розгляд вказаної заяви призначений судом на 28.11.2024 на 09:15.

02.12.2024 від заявника надійшло клопотання вх. №66494/24 про відкладення розгляду заяви на інший день та час або, за відсутності потреби в отриманні додаткових пояснень від заявника, здійснити розгляд заяви без його участі.

Суд вважає за можливе розглянути заяву по суті без участі представників сторін в порядку письмового провадження та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши зміст заяви та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За змістом частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено те, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження №К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до вимог частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Стаття 249 цього Кодексу регулює питання постановлення судом окремих ухвал.

Відповідно до частин 1, 4, 5 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, зі змісту статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що окрема ухвала - це рішення, яким суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону, причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Окрема ухвала є формою профілактичного впливу судів на правопорушників і може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено певне правопорушення.

Необхідність їх винесення зумовлена саме завданнями адміністративного судочинства - захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень органів державної влади, місцевого самоврядування, їхніх посадових, службових осіб у процесі здійснення ними управлінських функцій.

Причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, можуть полягати у неналежному виконанні посадовими особами обов`язків, перевищенні влади чи зловживанні нею, порушенні строків розгляду звернень, невжитті заходів реагування на заяви громадян тощо.

Однак, суд не має права в окремій ухвалі визначати конкретні заходи, які слід вжити для усунення причин та умов, що сприяли правопорушенню, оскільки це виходить за межі його компетенції.

Крім того, винесення окремої ухвали на стадії виконання судового рішення можливо лише при вирішенні заяви, що подана в порядку, передбаченому ст.383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із заяви позивача, поданої у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що він не погоджується з діями відповідача, вчиненими на виконання судового рішення.

Встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 Департаментом з питань виконання кримінальних покарань складено довідки від 05.06.2024 №9/3-2859 та №9/3-2860 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023.

Як вбачається з цих довідок, розміри надбавки за особливості проходження служби та премії були розраховано виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762 грн) з урахуванням листів Міністерства юстиції України від 06.03.2023 №27024/16.3.2/32-23 та від 11.05.2023 №58665/16.3.2/32-23.

Слід зазначити, що питання щодо конкретних розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати підвищення) та премії, їх вид та порядок нарахування, які мали б бути зазначені відповідачем у довідках про розмір грошового забезпечення позивача, визначеного станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, спірним не було, оскільки спір між сторонами у цій справі виник з приводу відмови у видачі таких довідок взагалі.

Разом з тим, не є спірним той факт, що відповідачу достеменно відомий механізм нарахування особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, зокрема надбавки за особливості проходження служби (а саме: шляхом множення відповідного відсотка на суму посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за вислугу років) і премії (шляхом множення відповідного відсотка на суму посадового окладу).

Вказане передбачено Порядком виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5.

В межах справи №240/7558/24, за наслідками розгляду якої були виготовлені довідки від 05.06.2024 №9/3-2859 та №9/3-2860, зобов`язано Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023 відповідно.

З огляду на вищевикладене та враховуючи приписи чинного законодавства, розміри надбавки за особливості проходження служби та премії також повинні визначатись виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт за посадою, яку займав позивач на час звільнення.

Застосування відповідачем прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762 гривні) для визначення надбавки за особливості проходження служби та премії станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023 є протиправним. Посилання на листи Міністерства юстиції України від 06.03.2023 №27024/16.3.2/32-23 та від 11.05.2023 №58667/16.3.2/32-23, як на підставу розрахунку додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 (1762 гривні) також є протиправним, оскільки вказані листи не можуть вважатись ані нормативними, ані розпорядчими актами. Дане не передбачено жодним нормативно-правовим актом та протирічить приписам постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Порядку виплати грошового забезпечення та компенсаційних виплат особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 28.03.2018 №925/5.

Отже, наявними є підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Щодо решти вимог заяви, зокрема щодо зобов`язання Департаменту підготувати та подати до пенсійного органу довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023, змінивши надбавку за особливості проходження служби та змінивши розмір премії, про що просить позивач, то суд зазначає, що у цій частині заява задоволенню не підлягає, оскільки положення статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачають вжиття таких заходів у порядку судового контролю.

Водночас заявник не позбавлений можливості отримати виконавчий лист у справі у порядку та звернути судове рішення до примусового виконання у порядку передбаченому статтею 373 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293, 295, 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.24 в адміністративній справі №240/7558/24 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Департамент з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22.08.2024 у справі №240/7558/24 у місячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до частини 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Гурін Д.М.