Справа № 620/16630/24
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

19 грудня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/16630/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Виноградова Д.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Адвокат Косенко Сергій Валерійович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №3982 від 23.09.2024 року про підсумки проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення частини старшим сержантом ОСОБА_1 ;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 за серпень 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема: чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно зі статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до частини 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частиною 2 статті 59 КАС України визначено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.

Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» №5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон України №5076-VI).

Відповідно до частин шостої, восьмої статті 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Так, суд встановив, що адміністративний позов було подано до суду через систему «Електронний суд» представником позивача адвокатом Косенком Сергієм Валерійовичем.

На підтвердження повноважень надано копію Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги особам, які визначені пунктами 1-2, 9-23, 26-29 частини першої статті 14 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» від 14 жовтня 2024 року № 1300Д, видане на підставі наказу Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №99-зцас від 11.10.2024.

Проте, наявні у справі документи, надані адвокатом Косенко С.В. на підтвердження повноважень представника Римаря Олександра Миколайовича, не містять достатніх доказів на представництво інтересів позивача враховуючи таке.

Правовідносини у сфері надання безоплатної правової допомоги суб`єктам права на безоплатну первинну правову допомогу та суб`єктам права на безоплатну вторинну правову допомогу, врегульовані законом України «Про безоплатну правничу допомогу».

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» суб`єктами надання безоплатної вторинної правової допомоги в Україні є: 1) центри з надання безоплатної правничої допомоги; 2) адвокати, включені до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Згідно із пунктом 7 частини 1 статті 17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» центр з надання безоплатної правничої допомоги забезпечує здійснення представництва інтересів суб`єктів права на безоплатну вторинну правничу допомогу в судах, інших органах державної влади, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» безоплатна вторинна правнича допомога включає такі види правничих послуг: 1) захист; 2) здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правничу допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; 3) складення документів процесуального характеру.

Відповідно до частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу»

після прийняття рішення про надання безоплатної вторинної правничої допомоги центр з надання безоплатної правничої допомоги призначає адвоката, який включений до Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, та уклав договір про надання безоплатної вторинної правничої допомоги з центром з надання безоплатної правничої допомоги. Повноваження адвоката підтверджуються дорученням центру з надання безоплатної правничої допомоги та/або довіреністю відповідно до вимог процесуального закону.

З аналізу вимог Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» суд приходить до висновку, що довіреність на надання безоплатної вторинної допомоги видається на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Правовий аналіз вищезазначених норм дає підстави вважати, що належними доказами на підтвердження повноважень адвоката на надання безоплатної вторинної правової допомоги фізичній особі (у тому числі представництва її інтересів у суді, права підпису та подачі процесуальних документів тощо) є оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія доручення Центру з надання безоплатної правничої допомоги, який прийняв рішення про надання зазначеній особі безоплатної вторинної правничої допомоги, та оригінал або засвідчена у визначеному законом порядку копія довіреності на представництво інтересів фізичної особи адвокатом, визначеним у дорученні, посвідчена нотаріально або посадовою особою зазначеного Центру.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 03.10.2018 року у справі № 803/886/18, ухвалі від 26.10.2018 року у справі № 404/7906/17, ухвалі від 19.04.2021 року у справі № 420/10255/20.

Досліджуючи матеріали справи судом встановлено, що дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги від 14 жовтня 2024 року № 1300Д, адвоката Косенка Сергія Валерійовича призначено для надання безоплатної вторинної правничої допомоги, що полягає у вигляді здійснення представництва інтересів у суді з питань перерахунку грошового забезпечення.

Разом із тим, дане доручення жодним чином не підтверджує наявність у адвоката повноважень на підписання та подання до суду позовної заяви до Чернігівського окружного адміністративного суду від імені Римаря Олександра Миколайовича .

Більше того, пунктом 2 цього доручення визначено, що у випадку складення документів процесуального характеру як виду правничої допомоги воно діє до моменту передання клієнту відповідних складених документів.

Відповідні обставини додатково підтверджують те, що таке доручення, жодним чином не підтверджує наявність у адвоката повноважень на підписання та подання до Чернігівського окружного адміністративного суду від імені Римаря Олександра Миколайовича позовної заяви.

Відповідного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в ухвалі від 08.04.2024 по справі № 200/12853/16-а.

Аналогічної позиції також дотримується Сьомий апеляційний адміністративний суд, зокрема, в постанові від 10.04.2024 по справі № 120/18180/23.

Варто зауважити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України «Про судоустрій і статус суддів») передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року (справа № 9901/847/18).

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Враховуючи те, що позовна заява не підписана позивачем особисто, а адвокатом не надано суду належних документів на підтвердження повноважень щодо підписання позовної заяви від імені позивача, позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 3 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене, позовну заяву необхідно повернути позивачеві.

Оскільки позовна заява з додатками у паперовому вигляді до суду не подавалась, а сформована в системі «Електронний суд», суд обмежується лише процесуальним рішенням про її повернення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 160, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складений 19.12.2024.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА