Справа № 309/4562/24
Суддя: Волощук О. Я.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/4562/24
Провадження № 2-а/309/43/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.,

при секретарі судового засідання Кальчевій Д. О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позивач просила поновити пропущений строк на звернення до суду із позовом.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 09.07.2023 р. винесено постанову 3АВ02747153 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підставою накладення адміністративного стягнення згідно постанови, є порушення п.12.4. Правил дорожнього руху, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Дану постанову позивач не отримувала, дізналась про неї випадково в сервісному центрі МВС у м. Хуст під час заміни посвідчення водія.

Позивач із винесеною постановою не погоджується, не вважає себе винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому постанова є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В обґрунтування підстав для скасування постанови позивач зазначає, що жодних правопорушень вона не вчиняла, оскільки на день скоєння правопорушення за постановою перебувала закордоном, а тому не могла керувати транспортним засобом на території України та вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Хустського районного суду 06.12.2024 року у справі за згодою позивача замінено відповідача Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, на належного Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції.

Не погоджуючись із позовом представник відповідача Вовканич А. І. надав відзив на позовну заяву, згідно якого просив визнати причини пропуску позивачем строку на звернення до суду неповажними, відмовити у задоволенні позову.

На обґрунтування заперечень зазначив, що факт правопорушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху зафіксований належними та допустимими доказами, постанова про притягнення ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, ОСОБА_1 є відповідальною особою, яка несе адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у автоматичному режимі, згідно ст. 14-2 КУпАП, а тому саме вона підлягає притягненню до адміністративної відповідальності згідно постанови від 09.07.2023 р. серії 3АВ №02747153 про накладення адміністративного стягнення в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач надала відповідь на відзив, а відповідач заперечення.

Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила задоволити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд постановляє про розгляд справи у відсутності сторін у порядку спрощеного письмового провадження за наявними у матеріалах справи доказами, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що відносно ОСОБА_1 09.07.2023 р. інспектором Департаменту патрульної поліції Козуля Мариною Михайлівною винесено постанову серії 3АВ № 02747153 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою накладення адміністративного стягнення згідно постанови є керування 09.07.2023 року о 18 год. 13 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: автодорога Н09 Мукачево-Львів 98+824, з перевищенням встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Також з останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються, повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 77 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Частиною 1 ст. 279-1 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 1 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі:

абзацу другого частини першої цієї статті винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс;

абзацу третього частини першої цієї статті до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Аналогічну норму закону, щодо звернення відповідальної особи у 20 денний календарний день містять також ст. ст. 14-1, 279-3 КУпАП, розділ III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС №13 від 13 січня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на час складання постанови серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року позивачка ОСОБА_1 була власником транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Як слідує з пояснень позивачки ОСОБА_1 , вона не керувала транспортним засобом марки «Skoda» моделі «Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 09.07.2023 року о 18 год. 13 хв. на автомобільній дорозі Н09 Мукачево-Львів 98+824, оскільки перебувала закордоном в період з 14.06.2023 р. по 04.08.2023 р., що підтверджується відомостями із закордонного паспорту позивачки НОМЕР_3 .

Згідно матеріалів справи, пояснень позивачки вбачається, що в цей день транспортним засобом керував її тесть ОСОБА_2 та саме ним сплачений штраф 27.07.2023 року за оскаржуваною постановою.

При цьому позивачка не отримувала копію постанови серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року поштовим зв`язком, про існування постанови вона дізналася в сервісному центрі МВС при заміні посвідчення водія, не сплачувала розмір призначеного стягнення за оскаржуваною постановою.

Зворотного не було доведено й відповідачем, згідно положень ст. 77 КАС України.

З пояснень Департаменту патрульної поліції вбачається, що оскаржувана постанова набрала законної сили 08.08.2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 291 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу

Однак, зміст таких доводів суперечить ст. 279-3, ч. 2 ст. 291 КУпАП, оскільки суд не встановив, що постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року, надсилалася поштовим відправленням ОСОБА_1 , як це передбачено ст. 279-1 КУпАП.

Сплата штрафу за постановою без підтвердження особи-платника не свідчить про виконання даної постанови саме відповідальною особою, передбаченою ст. 14-2 КУпАП, в порядку ч. 1 ст. 300-1 КУпАП.

Встановлення ОСОБА_1 факту винесення спірної постанови в сервісному центрі МВС не є врученням їй спірної постанови та не звільняє відповідача від обов`язку надіслання винесеного рішення засобами поштового зв`язку.

Таким чином судом встановлено, що відповідач не поінформував ОСОБА_1 про наявність постанови серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року, оскаржувана постанова не набрала законної сили в порядку, передбаченому законодавством.

Крім того, суд вважає, що нездійснення відповідачем дій із надіслання оскаржуваної постанови позивачці потягло за собою порушення права на ефективний засіб юридичного захисту, передбаченого статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно вказаної статті Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Як зазначено вище, за змістом ст. 279-3 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, якщо: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

За таких причин відповідачем не було забезпечено позивачці або особі, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення можливості реалізувати дії, передбачені ст. 279-3 КУпАП та направлені на звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, зокрема упродовж 20 календарних днів з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, що потягло за собою негативні наслідки для ОСОБА_1 .

Згідно п. 2 ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивачкою доведено належними та допустимими доказами те, що 09.07.2023 року о 18 год. 13 хв. на автомобільній дорозі Н09 Мукачево-Львів 98+824, вона не керувала транспортним марки «Skoda» моделі «Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , та Правил дорожнього руху не порушувала, відповідачем наведених обставин належними доказами не спростовано, а тому в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За цих обставин, позов ОСОБА_1 слід задовольнити шляхом скасування оскаржуваної постанови серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином із відповідача Департаменту патрульної поліції на користь позивачки слід стягнути судові витрати у розмірі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 9, 12, 13, 126, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72-77, 122, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 19, 62, 63, 129 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Скасувати постанову серії 3АВ № 02747153 від 09.07.2023 року, винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Козуля Мариною Михайлівною про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.