Справа № 558/490/24
Суддя: Олексюк А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 558/490/24
номер провадження 2-а/558/12/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року селище Демидівка

Дубенського району

Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області

в складі:

суддя одноособово Олексюк А. О.

секретар судового засідання Хом`як О. О.,

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 2/180 від 04.09.2024 винесеної ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він 12 вересня 2024 року дізнався про те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 склав та видав постанову № 2/180 від 04.09.2024 року, на підставі якої ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу 17 000 грн.

В постанові зазначено, що 30 липня 2024 о 09 год 00 хв ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 29.07.2024 було складено відповідний акт фіксації факту оповіщення, без поважних причин та по даний час, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затверджений постановою від 30.12.2022 № 1487.

Вважає постанову незаконною і необгрунтованою, а відтак також, що підлягає скасуванню.

У позовній заяві позивач вказав, що Закон пов`язує виникнення обов`язку громадянина з`явитись до ТЦК та СП виключно з одним юридиним фактом: фактом отримання громадянином повістки про виклик. Натомість відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за те, що він не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи оповіщеними про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, позивач вказав, що відповідачем при накладенні адміністративного стягнення повинно бути враховано, зокрема: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Втім, жодної з цих обставин відповідач взагалі не встановив. Таким чином, визначене ним стягнення у виді штрафу порушує Конституцію України та встановлений порядок притягнення до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що 02 вересня 2024 року дізнався, що він перебуває в розшуку. Сам особисто зателефонував в той день до ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , оскільки добре його знає особисто та запитав в нього про ці обставини. ОСОБА_3 повідомив йому, щоб він приїхав до нього 03.09.2024 року у відділ в сел. Млинів. 03.09.2024 року він попросив знайому ОСОБА_4 , щоб вона завезла його в сел. Млинів у перший відділ. Коли він прийшов у відділ, то ОСОБА_3 повідомив його, що він не з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_6 за викликом на 30 липня 2024 року о 09.00 год. Працівниками першого відділу йому було оголошено повістку про виклик на вказане число, однак він відмовився її отримати, втік. Про це було складено відповідний акт працівниками ТЦК. ОСОБА_1 заперечував вказані обставини, оскільки ніхто йому не вручав повістки та не оголошував її, оскільки він взагалі не спілкувався з працівниками ТЦК ні вдома, ні в іншому місці. Також не отримував повістки через відділення зв`язку. Однак ОСОБА_3 викликав юриста та відповідно юристом було складено на нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та повідомлено, що розгляд даного протоколу відбудеться 04 вересня 2024 року о 10.00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1 . Він під розписку ознайомився з даним протоколом. Однак його вже ніхто не відпустив з ІНФОРМАЦІЯ_5 , а повезли 03.09.2024 року в м. Рівне для проходження медичного огляду. В м. Рівному 03.09.2024 в супроводі ОСОБА_3 та інших осіб у військовій формі було проведено медичний огляд протягом дуже короткого проміжку часу та зроблено висновок, з яким він до кінця і незнайомий про придатність до військової служби. На його зауваження, що він хворіє на гіпертонію та інші судинні захворювання та інше, ніхто уваги не звертав. Жодних медичних документів про стан його захворювання та лікування йому не дали можливості взяти на підтвердження стану його здоров`я, оскільки додому ніхто не відпускав. Пізніше він зателефонував до знайомої ОСОБА_4 та попросив взяти вдома його медичні документи та привезти їх в м. Рівне. Він перебував в підвальному приміщення Рівненського діагностичного центру, де вони проходили медогляд 03.09.2024 року до 04.09.2024 року під наглядом осіб у військовій формі. 04.09.2024 приблизно в обідню пору в нього різко погіршився стан здоров`я та до нього було викликано карету швидкої допомоги, де під час огляду лікарями було встановлено гіпертонічний криз та відразу госпіталізовано до обласної лікарні. Його оглядали лікарі, він проходив різні обстеження ЕКГ, МРТ головного мозку та консультації невролога, кардіолога. В консультативному заключенні 04.09.2024 року кардіолог зробив заключення-гіпертонічний криз, гіпертонічна хвороба ІІ ст. А такох вказав на термінове спостереження кардіолога, сімейного лікаря за місцем проживання. Ці медичні обстеження він проходив в супроводі ОСОБА_3 . Після проведених обстежень його відпустили додому і він лікувався стаціонарно. Вказані обставини свідчать про те, що він ніяк не міг з`явитися в перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду його протоколу за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки на час призначений для розгляду його протоколу він під наглядом військових утримувався в підвальному приміщення Рівненського діагностичного центру, його ніхто нікуди не відпускав. Він мав намір особисто прийняти участь в розгляді даного протоколу, надати пояснення з приводу обставин вчинення правопорушення, що зазначені в протоколі, та представити свідків, які б посвідчили обставини, що 29.07.2024 року о 16.30 йому ніхто не оповіщав текст повістки і взагалі ніхто з працівників ТЦК з ним не спілкувався в той день. Він ні від кого не втікав та не відмовлявся від отримання будь якої повістки, оскільки йому її ніхто не вручав. Акт складений 29.07.2024 року про те, що йому було озвучено текст повістки про явку на 09.00 год. 30.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 та що він від отримання повістки відмовився (втік) повністю сфальсифікований працівниками ІНФОРМАЦІЯ_5 , так як і дані, що зазначені у відзиві про те, що його доставили поліцейські у перший відділ 03.09.2024 року. Він сам прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 03.09.2024 року за домовленністю з ОСОБА_3 , оскільки напередодні 02.09.2024 року телефонував до нього. ОСОБА_1 зазначив, що дійсно хворіє, переніс ряд операцій та потребує ще лікування. Коли його стан здоров`я покращиться, він зможе проходити військову службу і не збирається уникати від мобілізації. Вважає, що постанова винесена щодо нього підлягає скасуванню, як така, що винесена всупереч закону. Під час розгляду даного протоколу було грубо порушено його права, визначені КУпАП.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час розгляду справи у встановленому порядку.

Від відповідача надійшов відзив. Відповідно до відзиву, відповідач просить відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету і підстав для скасування постанови № 2/180 від 04.09.2024 по справі про адмінстративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Свій відзив відповідач мотивує наступним. Посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_7 29.07.2024 року о 16 годині 30 хвилин позивачу ОСОБА_1 вручалась повістка про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 год 30.07.2024, проте від отримання повістки позивач відмовився у категоричні формі та відмовився ставити особистий підпис у повістці без поважних на те причин.

Зміст повістки позивачу було доведено в усному порядку, зачитано в голос та повідомлено про необхідність явки у визначений час на 09:00 год 30.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний акт посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проте, у визначений строк на 09:00 годину 30.07.2024 року позивач ОСОБА_1 не з`явився та у триденний строк від визначеної у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 не повідомив про причини неявки шляхом безпосереднього звернення або у будь-який інший спосіб.

Також ОСОБА_1 особисто не з`явився у строк, що не перевищує сім календарних днів, тобто до 05.08.2024 року.

30.07.2024 року посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено факт скоєння адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 у зв`язку з неприбуттям за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений строк 30.07.2024 по повістці, яку було доведено в усному порядку, що підтверджується актом.

02.08.2024 першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 до відділенні поліції № 1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області було направлено звернення щодо доставлення ОСОБА_5 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адмінстративне правопорушення.

03.09.2024 представниками ВП № 1 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області Бакалейка М. Д. було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Позивачу було повідомлено про те, що у зв`язку з неприбуттям за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений строк 30.07.2024 по повістці, зміст якої було зачитано в повному обсязі, він вчинив адміністративне правопорушення, за що передбачено адміністративне стягнення. Поважних причин неявки позивачем повідомлено не було, жодних документів, які б підтвердили поважну причину неявки, надано не було. Було складено протокол за даним фактом , копію якого було вручено позивачу під особистий підпис, одночасно роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності. Позивачу було запропоновано також надати пояснення у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності, але пояснення надано не було. Зі змістом протоколу позивач ознайомлений 03.09.2024 року, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .

Жодних заяв, скарг, заперечень чи відмови під час ознайомлення та підписання протоколу про адміністративне правопорушення від 03.09.2024 року № 180 від ОСОБА_1 не надходило.

Також позивача ОСОБА_1 проінформовано, що розгляд протоколу про адмінінстративне правопорушення від 03.09.2024 року № 180 відбудеться 04.09.2024 року о 10:00 год у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 у каб. № 4.

У визначений термін та час: 04.09.2024 о 10:00 год позивач ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет № 4, клопотання від позивача про відкладення розгляду справи не надходило. Про час та місце розгляду адміністративної справи позивач повідомлений, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2024 року № 180 та винесену постанову № 2/180 від 04.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та постановлено накласти штраф у розмірі 17000 грн.

Копію постанови № 2/180 від 04.09.2024 року по справі про адміністративне правопорушення позивачу ОСОБА_1 було надіслано листом.

Дану постанову ОСОБА_1 отримав особисто.

Жодних заяв, скарг, заперечень позивачем ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надходило.

Відповідач вважає, що позивач у позовній заяві жодним чином не повідомив про поважні причини неявки за викликом по повістці 30.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 та жодним чином не заперечує факт вчиненого адміністративного правопорушення.

Відповідач вважає, що на підставі вище викладених підстав у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З цих підстав, суд дійшов висновку про розгляд справи без участі відповідача. До уваги було взято відзив.

Під час розгляду справи в суді було допитано свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що 03.09.2024 року на прохання ОСОБА_1 особисто відвозила його до ІНФОРМАЦІЯ_5 в АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 їй розповідав про те, що домовився з ОСОБА_3 про зустріч, щоб отримати направлення на проходження медогляду. Однак його 03.09.2024 року додому вже не відпустили, а повезли в м. Рівне для проходження медкомісії. 04.09.2024 року їй зателефонував ОСОБА_1 та попросив привезти в м. Рівне його медичні документи. Вона взяла його медичну карточку та інші документи та поїхала із сусідом в м. Рівне. Однак її не допустили до ОСОБА_1 , він утримувався під наглядом військових в підвальному приміщення Рівненського діагностичного центру, де, як їй стало відомо пізніше, він проходив медогляд. Однак приблизно в обідню пору вона побачила, що до приміщення під`їхала карета швидкої допомоги і вона з ними змогла пройти в середину приміщення. Швидка приїхала до ОСОБА_1 , він перебував у важкому стані, лікарі сказали, що гіпертонічний криз і відразу повезли в обласну лікарню. Вона поїхала разом з ним. ОСОБА_1 проходив різні медичні обстеження, його супроводжував до лікарів ОСОБА_3 . Вона також була поруч. Після проходження обстежень, ОСОБА_1 відпустили додому для проходження медичного лікування в умовах стаціонару за місцем проживання.

Заслухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши та дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 вересня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 майором ОСОБА_3 був складений відносно ОСОБА_1 протокол № 180 про адміністративне правопорушення, у якому вказується про те, що 30 липня 2024 року о 09 гол 00 хв ОСОБА_1 не з`явився за викликом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 29.07.2024 було складено відповідний акт фіксації факту оповіщення без поважних причин та по даний час, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою 30.12.2022 року № 1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Під час складання протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, вказавши, що 30 липня 2024 року не зміг прибути по стану здоров`я. /а. с. 32/.

Відповідно до акту щодо відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.07.2024, вбачається, що під час здійснення оповіщення, гр. ОСОБА_1 , 22.1.1975, відмовився від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 у зв`язку з небажанням отримати (утік). Текст повістки про явку на 09:00 год 30.07.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 йому було доведено (озвучено) о 16:30 год 29.07.2024 року. /а. с. 12/.

Судом також встановлено, що 04 вересня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 винесено відносно ОСОБА_1 постанову № 2/180 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП, відповідно до якої зазначається про те, що 30 липня 2024 року о 09 год 00 хв ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 , будучи оповіщеним про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 29.07.2024 було складено відповідний акт фіксації факту оповіщення, без поважних причин, та по даний час, що є порушенням п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою від 30.12.2022 року № 1487, чим вчинив порушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Відносно ОСОБА_1 накладено штраф на підставі ч. 3 ст. 210 КУпАП у сумі 17000 гривень. /а. с. 15/.

Частиною 3 статті 210 КУпАП визначено, що вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті (порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку), в особливий період тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні постановлено ввести воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.

Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Згідно вимог ст.ст. 1, 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію».

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Стаття 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

В ч. 1. цієї статті зазначені обов`язки громадян, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Частина 3 даної статті передбачає, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються: 1) прізвище, ім`я та по батькові і дата народження громадянина, якому адресована повістка; 2) найменування територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що видав повістку; 3) мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки; 4) місце, день і час явки за викликом; 5) підпис (електронний цифровий підпис) посадової особи, яка видала (сформувала) повістку; 6) реєстраційний номер повістки; 7) роз`яснення про наслідки неявки і про обов`язок повідомити про причини неявки.

Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 «Про загальну мобілізацію» доручено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу. Згідно пункту 79 Постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (в редакції від 30.12.2022 року) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, у тому числі організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 КУпАП (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої вона винесена.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Така правова позиція узгоджується з позиціями, що викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 30 травня 2018 року у справі №337/3389/16, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17 та від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до змісту ст. 283 КпАП України постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 1 Постанови від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.

Положення ч. 1 ст. 77 КАС України покладають обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та/чи заперечення, на кожну із сторін, як позивача, так і відповідача.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді стверджує про те, що він не отримував повістку про виклик його до першого відділу на 30.07.2024 року на 09.00 год. Дана повістка не надходила за місцем його проживання і ніхто йому її не вручав. Ніхто з працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 йому не намагався вручити повістку 29.07. 2024 року, він ніде з ними не зустрічався та не втікав від них. Йому ніхто не озвучував текст повістки. Складений ними акт не відповідає дійсності. Крім того, його не доставляли в ІНФОРМАЦІЯ_6 ніякі поліцейські, він сам особисто зателефонував до ОСОБА_3 02 вересня 2024 року та запитав коли йому під`їхати, щоб отримати направлення на проходження медичного огляду. ОСОБА_3 сказав йому приїхати 03.09.2024 року, що він і зробив, його ніхто не доставляв, як зазначено у відзиві відповідача на позовну заяву. Крім того, 04 вересня 2024 року він мав намір особисто прибути на розгляд протоколу та пояснити вказані обставини та привезти свідків, однак був позбавлений можливості прибути на розгляд протоколу, через те, що під наглядом особи, яка склала протокол ОСОБА_3 , який був обізнаний, що відносно ОСОБА_1 04.09.2024 року має розглядатися протокол про адміністративне правопорушення, та інших військових утримувався в м. Рівне. Було порушено його право давати пояснення під час розгляду протоколу, подавати докази. Крім того, в нього не було змоги подати клопотання про відкладення розгляду справи і про його бажання брати участь в розгляді справи особисто. Він не з`явився на розгляд протоколу не з власної вини, а тому що не міг цього зробити з наведених вище обставин. Про те, що він утримувався в м. Рівному з 03.09.2024 року по 04.09.2024 року, проходив там медкомісію, мав би знати і сам ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , який виносив цю постанову.

Пояснення позивача повністю підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_6 .

Згідно з вимогами ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву зазначено, що 03.09.2024 року представниками проліції ГУ НП в Рівненській області Бакалейка М. Д. було доставлено до першого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дані обставини спростовуються показаннями самого ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_6 , які вказали, що ОСОБА_1 сам приїхав за домовленнісю з ТВО начальника першого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , щоб отримати направлення для проходження медкомісії. Свідок ОСОБА_6 самостійно на своєму автомобілі завозила ОСОБА_1 .

У відзиві також зазначено, що ОСОБА_1 у визначений термін та час : 04.09.2024 року о 10.00 годині не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 на розгляд протоколу, клопотання про відкладення розгляду протоколу не надходило. Про час і місце розгляду протоколу ОСОБА_1 був повідомлений, про що свідчить підпис в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не оспорює того факту, що був повідомлений про час та місце розгляду протоколу, він мав намір особисто прибути на розгляд протоколу та подати відповідні докази, які б спростували обставини, викладені в протоколі. Однак він не зміг цього зробити, оскільки за вказівкою особи, яка склала на нього даний протокол 03.09.2024 року проходив медкомісію в м. Рівне, в приміщенні Рівненського діагностичного центру, та там же утримувався під наглядом ОСОБА_3 та інших військових до обіду 04.09.2024 року, до тих пір поки не був доставлений в обласну лікарню з гострим гіпертонічним кризом каретою швидкої допомоги. Тобто ОСОБА_1 фізично не мав змоги прибути на розгляд протоколу та скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП під час розгляду даного протоколу.

Аналізуючи дані докази суд дійшов висновку про те, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 виносив оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУ пАП 04.09.2024 року, свідомо знаючи, що ОСОБА_1 не зможе прибути на розгляд даного протоколу, оскільки за вимогою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 утримується в м. Рівному.

Дані обставини підтвердила в суді також свідок ОСОБА_6 .

Як позивачем, так і відповідачем по справі долучено, як доказ, акт відмови від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_5 від 29.07.2024 року. Зі змісту даного акту вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від отримання повістки (втік). Разом з тим в подальшому зазначено, що текст повістки про явку на 09.00 год 30.07.2024 року йому було доведено (озвучено). Якщо особа втекла, то постає питання, яким чином зміст повістки було озвучено ОСОБА_1 .

Відповідачем до суду не подано та до відзиву не долучено самої повістки з відповідним реєстраційним номером, зміст якої, як вказано в акті, озвучували ОСОБА_1 , з усіма необхідними реквізитами, які вимагає Закон.

З приводу вказаних обставин ОСОБА_1 категорично вказав, що 29.07.2024 року ніде не зустрічався з працівниками першого відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому ніхто повістки не вручав та не озвучував.

Представник відповідача на розгляд справи не з`явився.

Ухвалою судді від 17 вересня 2024 року прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП відповідачем до суду не подано та судом не встановлено. Крім того, судом встановлено, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП було порушено його процесуальні права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову № 2/180 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 04 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Демидівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: Алла ОЛЕКСЮК

Повний текст рішення складено 16 грудня 2024 року.