Справа № 580/10247/24
Суддя: Віталіна ГАЙДАШ
Дата ухвалення: 2024-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року справа № 580/10247/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 40 Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.07.2024 №92/975 про призначення одноразової допомоги позивачу, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідки МСЕК серії ЧЕР №004849 від 14.05.2009 та серії 12ААГ №431934 від 18.03.2024 у розмірі різниці між 90 та 70 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність (2009) та раніше отриманою сумою одноразової грошової допомоги (59049 грн) в сумі 1161 грн;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності 18.03.2024, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2024, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що жодним нормативно-правовим актом не зазначено, що у випадку встановлення вищої групи інвалідності має виплачуватися різниця одноразової грошової допомоги, виходячи з прожиткового мінімуму станом на 01 січня того року, в якому вперше було встановлено інвалідність.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, у якому зазначив, що розмір прожиткового мінімуму як розрахункової величини для виплати одноразової грошової допомоги визначається станом на 1 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, а не у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2024, в якому відбулась зміна групи інвалідності.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що довідкою МСЕК серія ЧЕР №004849 від 14.05.2009, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

Згідно довідки обласної МСЕК №2 серія 12 ААГ №431934 від 21.03.2024, позивачу з 18.03.2024 встановлено ІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

У зв`язку із вищевикладеними обставинами позивач звернувся до Міністерства оборони України із проханням про призначення одноразової грошової допомоги.

Відповідно до п. 40 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 26.07.2024 №92/975 вирішено призначити позивачу одноразову допомогу позивачу, який є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідки МСЕК серії ЧЕР №004849 від 14.05.2009 та серії 12ААГ №431934 від 21.03.2024 у розмірі різниці між 90-кратного та 70-кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 01 січня календарного року, в якому вперше встановлена інвалідність (2009 рік) та раніше отриманою сумою одноразової грошової допомоги (59049 грн) в сумі 1161 грн.

Позивач вважаючи, що відповідач протиправно не призначив йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності 18.03.2024, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом саме на 01.01.2024, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною 5 статті 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII.

У розумінні частини першої ст. 16 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України №2011-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», указами Президента України.

Згідно з ч. 2 ст. 16-2 Закону України №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Відповідно до ч. 3 ст. 16-3 Закону України №2011-ХІІ встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону України №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, з 01.01.2014 такий порядок затверджений постановою КМУ від 25.12.2013 р. №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі за текстом - Порядок №975).

Відповідно до абзацу 3 п. 3. Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 7 Порядку №975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від:

- 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Матеріалами справи встановлено, що довідкою МСЕК серія ЧЕР №004849 від 14.05.2009, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, тому саме прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2009 року у сумі 1161 грн (Закон України «Про Державний бюджет України на 2009 рік») має застосовуватись для розрахунку позивачу ОГД у зв`язку зі зміною групи інвалідності, а не у сумі 3028 грн згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», як про це зазначено позивачем у позові.

З огляду на вищезазначене, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Віталіна ГАЙДАШ