Справа № 308/17258/24
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Корень В.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою адвоката Кондратенка Дениса Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Кондратенко Д.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора УПП в Закарпатській області ДПП від 27.09.2024 року серії ЕНА №3141232, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

В даній постанові зазначено, що 27.09.2024 року о 02 год. 43 хв., у м. Ужгород по вул. О.Хіри, 12, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відпорного напрямку, чим порушив п. 9.2(б), та не маючи права керуванням таким, чим порушив п. 2.1(а) ПДР України.

Представник позивача вважає постанову про притягнення його довірителя до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодного порушення вимог ПДР в розумінні останнім вчинено не було, автомобіль стояв припаркований з вимкненим двигуном, водієм була інша особа, а саме власник автомобіля Кушлак В.В., однак поліцейський почав вимагати відповідні документи саме у його довірителя та склав відповідну постанову.

Зауважив, що поліцейським не надано доказів на підтвердження вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Додатково представник позивача вказує, що оскаржувану постанову його довіритель наручно не отримував, а з текстом такої ознайомився лише 15.10.2024. За такого, відповідач не дотримався приписів ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, порушив процесуальні вимоги щодо процедури розгляду справи, що в свою чергу, унеможливило скористатися гарантованими йому ст. 268 КУпАП правами.

Враховуючи зазначене, просить суд поновити строк на оскарження постанови, скасувати постанову від 27.09.2024 року серії ЕНА №3141232, а провадження по справі закрити.

Не погоджуючись із твердженнями позивача, 11.11.2024 року через канцелярію суду надійшов відзив на позов, зміст якого зводиться до того, що позовна заява є необґрунтованою та безпідставною виходячи з наступного.

Вказує, що 27.09.2024 близько 3:00 під час несення служби у м. Ужгород, по вул. О.Хіри, 12, інспектором було виявлено транспортний засіб «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який при здійсненні повороту не увімкнув світловий покажчик повороту.

Вказує, що інспектор представився належним чином та пояснив суть правопорушення, однак в ході спілкування ним було встановлено, що водій також не має права керувати транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Після чого, водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1а ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

На підставі наведеного, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився та в матеріалах справи міститься заява його представника Кондратенка Д.В., згідно з якою він просить розглянути справу у їх відсутності та задоволити позов.

Представник ДПП у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Разом з тим, згідно поданого відзиву, у задоволенні позову сторона відповідача просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зважаючи на ту обставину, що оскаржувана постанова винесена 27.09.2024, доказів отримання такої позивачем у певний час відповідачем надано не було та неоспорено належним чином клопотання про поновлення строку, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що позивачу необхідно поновити строк на подання даного позову.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із вказаної постанови вбачається, що 27.09.2024 року о 02 год. 43 хв., у м. Ужгород по вул. О.Хіри, 12, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Audi A6», номерний знак НОМЕР_1 , при повороті ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відпорного напрямку, чим порушив п. 9.2(б), та не маючи права керуванням таким, чим порушив п. 2.1(а) ПДР України

Згідно п. 2.1а ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З оглянутих по справі доказів, зокрема листа начальника ТСЦ 2141 вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія категорії «В», в подальшому рішенням суду був позбавлений права керуванням транспортним засобами на 12 місяців, після чого повторно нове посвідчення водія не отримував. Разом з тим, позивачем заперечується сам факт керування ним транспортним засобом із вказівкою на те, що такий був припаркований з вимкненим двигуном.

Так, з доданих до відзиву матеріалів відеофіксацїї судом встановлено, що на такому зафіксовано рух патрульного автомобіля по вул. Баб`яка у м. Ужгород, поруч з АЗС «БРСМ», після чого патрульний автомобіль звернув у напрямок вул. О.Хіри, де біля одного з будинків посередині проїжджої частини дороги стояв автомобіль «Audi», номерний знак НОМЕР_1 , який при наближенні патрульного автомобіля зробив маневр паркування ліворуч.

За такого, суд відхиляє доводи сторони позивача про те, що на момент приїзду працівників поліції, автомобіль «Audi», номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований, оскільки на відеозаписі зафіксовано рух автомобіля.

Одночасно, на відеозаписі не зображено, хто саме був водієм автомобіля «Audi», номерний знак НОМЕР_1 , оскільки такий переривається одразу після зупинки автомобілів, та представником відповідача не надано відеозапису спілкування поліцейського з водієм, фіксацію розгляду справи поліцейським та складення оскаржуваної постанови.

Зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, а також уповноваженою особою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів постанови.

Крім того, вивчивши постанову серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024 року суд констатує, що у такій з поміж іншого зазначено, що водій при повороті ліворуч не подав сигнал світловим покажчиком повороту відпорного напрямку, чим порушив п. 9.2(б), проте такі дії водія у згаданій постанові інспектором не кваліфіковані та їм не надана відповідна правова оцінка.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024 року, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь позивача.

На підставі ч. 2 ст. 126, ст.ст. 122, 247, 251, 258, 279-3, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із вказаним позовом.

Позовну заяву задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3141232 від 27.09.2024, а провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 605,6 (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду в 10-денний строк з дня його проголошення (складання). Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.Р. Деметрадзе