Справа № 947/28938/24
Суддя: Огренич І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/219/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2024 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

за участю секретаря Коростій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), третя особа: рядовий поліції взводу №1, роти №1, батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП Буга Ярослав (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5), про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ГАБІ №437946 по справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2024 року, посилаючись на те, що вказаною постановою позивачку визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а саме у тому, що вона 03.09.2024 о 13 год. 45 хв. здійснила завідомо неправдивий виклик на спецлінію «102».

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки обставини викладені у ній, не відповідають дійсності. Позовна заява обґрунтована тим, що 03.09.2024 о 13:42 годин під час перебування позивача на роботі на її мобільний телефон почали надходити тривожні смс-повідомлення про те, що хтось намагається зламати замок вхідних дверей до квартири, де перебувала її неповнолітня донька. У цих повідомленнях донька також висловлювала страх та прохання до матері, щоб вони приїхала додому. У зв`язку з тим, що позивач потребувала певного часу для повернення до дому з місця роботи, остання з метою забезпечення безпеки та захисту дитини, зателефонувала на спецлінію «102». По приїзду до дому, позивач побачила біля дверей квартири співробітників поліції та свого колишнього чоловіка ОСОБА_2 з яким вона перебувала у шлюбі з 22 квітня 2000 року по 23 липня 2019 року, який хворіє на психічні захворювання та, як з`ясувалось, без попередження після чергового лікування повернувся до дому з лікарні. Крім того, знаючи, що в нього є свій комплект ключів від квартири, позивачка не очікувала, що він буде зламувати замки у дверях щоб потрапити до квартири. У зв`язку з тим, що квартира належить чоловіку і останній намагався до неї потрапити, рядовий поліції взводу №1, роти №1, батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_3 дійшов висновку, що позивачка, достовірно знаючи що саме її колишній чоловік хотів зайти до квартири, здійснила завідомо неправдивий виклик до поліції. При складенні оскаржуваної постанови рядовим поліції ОСОБА_3 було порушено порядок розгляду справи, тобто розгляд справи не здійснювався взагалі всупереч порядку, встановленому ст. 268 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений статтею 183 КУпАП.

Представник позивачки адвокат Скиба Є.А. надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги ОСОБА_4 підтримує, просив задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що 03 вересня 2024 року о 13 год. 45 хв. громадянка ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик до поліції та повідомила про те, що її колишній чоловік виламує вхідні двері, хоче потрапити до свого житла в якому він проживає. В подальшому до квартири прибула громадянка ОСОБА_1 та не заперечувала той факт, що дійсно вона не є власником квартири. Відтак, громадянка ОСОБА_1 , достеменно знаючи, що власником квартири є її чоловік та у якого зареєстровано місце проживання в даній квартирі, вчиняє дії, які унеможливлюють власнику квартири користуватися своїм майном. Таким чином, інспектором патрульної поліції було встановлено, що будь-яких дій, про які зазначала позивач під час звернення на лінію «102» не підтвердилось, позивач точно знала, що вона не є власником квартири, а власником є її колишній чоловік, якому позивач перешкоджає у користуванні своїм майном. Всі обставини будо зафіксовано на портативний відеореєстратор № 474939. Таким чином, з огляду на вищезазначене представник відповідача вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено судом, 03.09.2024 рядовим поліцейським взводу №1, роти №1, батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП Буга Ярославом відносно позивачки винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ № 437946, згідно з якою 03.09.2024 о 13:45 годині ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик до поліції, а саме зателефонувала на спецлінію «102» та повідомила про те, що її колишній чоловік виламує вхідні двері, хоче потрапити до свого житла в якому він проживає. Внаслідок чого позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Згідно із пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.90 КАС України, ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Таким чином, при вирішені питання про визнання особи винною у вчиненні адміністративного правопорушення, винесена відповідачем постанова розглядається як доказ у сукупності з іншими доказами (пояснення особи, яка притягається до відповідальності, свідків, висновки експерта, речові докази, фотоматеріали, протоколом про адміністративне правопорушення т. і.), тому не може виступати єдиним доказом, на основі якого встановлюється наявність адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи встановлено, що 03 вересня 2024 року в 13:42 годині ОСОБА_1 був здійснений дзвінок на спецлінію «102», оскільки хтось намагався зламати замок вхідних дверей до квартири, де перебувала її неповнолітня донька. Дзвінок на спецлінію «102» був здійснений позивачкою з місця роботи. Факт перебування позивачки на робочому місці в момент коли вона дзвонила на спецлінію «102» підтверджується довідкою Департаменту міського господарства Одеської міської ради № 01-44/01 К від 12.09.2024 року.

Згідно з скріншотом листування неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позивачкою через смс-повідомлення вбачається, що перше повідомлення дитини до матері з текстом: «Я слышу замок, что то с ним» був надісланий о 13:41 годину. Друге повідомлення дитини з текстом: «Мам, давай ты приедешь» був надісланий о 13:42 години. Тобто позивачка в той момент, коли дзвонила на спецлінію «102» о 13.42 годині не знала та не розуміла, що до квартири намагається потрапити її колишній чоловік. Лише згодом, коли дитина написала повідомлення з текстом: «Лариса под дверью стоит ждёт чего то», яке було надіслано о 13:48 годині, позивачка зрозуміла, що мова йде про рідну сестру її колишнього чоловіка. Водночас і на той час позивачка ще не знала, що біля квартири перебуває саме її колишній чоловік, оскільки дитина його не бачила у вічко дверне. Також факт дзвінка позивачки на спецлінію «102», а саме о 13:42 годині підтверджується скірншотом з журналу телефонних дзвінків з телефону позивачки, в якому зафіксовано час дзвінка на спецлінію «102» о 13:42 годині, і з якого видно, що дійсно донька позивачки декілька разів дзвонила позивачці до того, як був здійснений дзвінок на спецлінію «102».

У відзиві на позовну заяві представник відповідача зазначає, що ще під час руху до місця виклику інспектор спілкувався із заявницею, яка йому повідомила, що біля дверей перебувають її колишній чоловік разом зі своєю сестрою, однак, досліджений у судовому засіданні відеозапис події з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського № 474939 від 03.09.2024 не містить даних, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП. Вказаний дзвінок був здійснений інспектором на мобільний телефон позивача о 13:48 годин, тобто вже після здійснення виклику на спецлінію «102».

Крім того, переглянувши наданий відповідачем відеозапис, суд приходить до висновку, що даний відеозапис лише підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивачки та спростовує повністю доводи відповідача про дотриманість порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. На відеозаписі чітко видно, що розгляду адміністративної справи не було взагалі. Інспектор поліції Буга Я. не представився, не повідомив позивачку про початок розгляду справи, не повідомив їй яка справа розглядається, не роз`яснив позивачці що при розгляді справи вона має право користуватися юридичною допомогою адвоката, взагалі не роз`яснив їй її права та не дав їх реалізувати.

За приписами статей 245, 280 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

При таких обставинах та враховуючи, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КпАП України, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.5, 8, 9, 77, 241-246, 250, 286 КАС України,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГАБІ №437946 від 03 вересня 2024 року про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17.12.2024.

Суддя І. В. Огренич