Справа № 563/1862/24
Суддя: Сірак Д. Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Cправа № 563/1862/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2024 року Корецький районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.

секретар судового засідання Литвинчук Л.Л.

за участю: позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Корець, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департамент патрульної поліції, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, Муляр Олени Вікторівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 31 липня 2024 року о 02:42:00 год. інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, лейтенантом поліції Муляр О.В. було винесено постанову серії ЕНА № 2719571 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення передбачено ч. 5 ст. 121 КУпАП. Підставою для чого зазначено те, що 31 липня 2024 року о 01:54:00 год. на А/Д М-06 Київ-Чоп 265 км. водій керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. "в" ПДР. Зазначає, що не згідний із винесеною постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Зокрема, 31 липня 2024 року, перед тим як здійснити рух транспортним засобом «Peugeot 307», р/н НОМЕР_1 , він пристебнувся ременем безпеки, після чого розпочав рух автомобілем. Близько 01:54 год. на А/Д М-06 Київ-Чоп 265 км. був зупинений працівником поліції. Після зупинки, ремінь безпеки скинув, тому, в момент коли підійшов працівник поліції ремінь був знятий, відповідно, поліцейський зробив помилковий висновок, що він нібито порушив п. 2.3. в ПДР. Дії працівника поліції вважає неправомірними, так як оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, а тому є незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, доказів протилежного матеріали справи не містять. Тому, позов підтримав повністю та просив його вимоги задоволити.

Представник Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилась. В раніше поданому до суду відзиві зазначила, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, яким він обґрунтував свій позов. Натомість, зазначила, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП підтверджується відеозаписом із відеореєстратора зі службового транспортного засобу (що було додано до відзиву). Крім того, оскаржувана постанова в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказані технічні пристрої, на які проводився відеозапис. Тому, просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

ОСОБА_2 , як інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП в судові засідання жодного разу не з`являлась, про причини неявки суду не повідомляла.

Заслухавши пояснення позивача, враховуючи позицію відповідача та дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з постановою серії ЕНА № 2719571, 31 липня 2024 року о 01:54:00 год. на А/Д М-06 Київ-Чоп 265 км. водій, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3. в ПДР - порушення правил користування ремнями безпеки. Постанову складено інспектором взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Муляр О.В., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 гривень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до п. 2.3. «в» ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Частиною 5 статті 121 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону.

Згідно зі ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Позивач в своїй позовній заяві, як на підставу скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП посилається на те, що він 31 липня 2024 року, перед тим як здійснити рух транспортним засобом «Peugeot 307», р/н НОМЕР_1 , пристебнувся ременем безпеки, а тоді розпочав рух автомобілем. Після зупинки працівниками поліції, ремінь безпеки скинув, тому, в момент коли підійшов поліцейський ремінь безпеки був знятий. Однак в судовому засіданні вказана обставина не знайшла свого підтвердження.

Так, з відеозапису з відеореєстратора зі службового транспортного засобу видно, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_2 , наявних ознак того, що водій був пристебнутий ременем безпеки встановити не вдалося. Проте, з доданих відповідачем записів з нагрудної боді-камери поліцейського було встановлено, що одразу після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , на запитання співробітника поліції чому не пристібнутий, ОСОБА_1 , після нетривалих роздумів, о 01:55:28 год. відповідає: «тому що ремінь не сходиться», інших тверджень не озвучує, заперечень з цього приводу не озвучував. Надалі між ним та поліцейським відбувається діалог з приводу складання відносно нього протоколу за ст.130 КУпАП. Таким чином, позицію позивача викладену в позові та озвучену в судовому засіданні суд не приймає до уваги та розцінює як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Оцінюючи докази в їх сукупності та за своїм внутрішнім переконанням суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена повністю, підстав для скасування постанови серії ЕНА № 2719571 від 31 липня 2024 року не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано з дотриманням вимог чинного законодавства притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 3, 4, 9, 72, 78, 241-246, 255, 286, 293, 295-297 КАС України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 в задоволенні позову до Департамент патрульної поліції, інспектора взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, ОСОБА_2 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 ;

відповідачі: Департамент патрульної поліції, , м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

Інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, лейтенант поліції Муляр Олена Вікторівна, м. Рівне, вул. Степана Бандери, 14а.

Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2024 року.

Суддя: