Справа № 160/13151/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника Красюка Івана Васильовича до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
21.05.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , поданий через систему Електронний суд представником позивача адвокатом Красюком Іваном Васильовичем, у якій представник позивача з урахуванням уточненої позовної заяви на виконання вимог ухвал суду від 16.09.2024 року та від 01.10.2024 року просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, щодо неприйняття рішення за заявою ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , КПП НОМЕР_1 ), про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року, оформленим листом т.в.о. начальника відділу № 18 у м. Синельникове Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, від 27.03.2024 року №О-3/6/1257-24/1257/4458-24;
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 13.11.1991 року (та по теперішній час) зареєстрована та проживає на території України, що підтверджується довідкою № 1658/07-18 від 25.12.2023 року, виданою центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до довідки № 1656/07-18 від 22.12.2023 року, виданою центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що позивач документована за паспортом СРСР НОМЕР_2 , виданим Синельниківським ОВД Дніпропетровської області 22.08.1993 року. Тож, 08.03.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Відділу № 18 у м. Синельникове Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, з заявою про встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України». Позивача ОСОБА_1 повідомлено листом т.в.о. начальника відділу № 18 у м. Синельникове Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, від 27.03.2024 року №О-3/6/1257-24/1257/4458-24, для документування паспортом громадянина України, позивачу необхідно звернутися до суду для отримання відповідного судового рішення, після чого звернутись до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області для проходження процедури встановлення до громадянства України. Позивач ОСОБА_1 із такими підставами відмови у встановленні належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» не погоджується, оскільки подано всі документи, необхідні для встановлення належності до громадянства України. Крім того, позивач ОСОБА_1 зауважує, що саме зобов`язання відповідача встановити належність позивача до громадянства України.
Представником Головного управління Державної міграційної служби в Дніпропетровській області Малєжик Тетяною Анатоліївною до суду подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В мотивування своєї правої позиції представник відповідача зазначив наступне. ОСОБА_1 звернулась до Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі (вхідний реєстраційний номер №0-3/1257-24), в якій повідомила, що нею було втрачено паспорт СРСР серії НОМЕР_3 , виданий 22.08.1993 року Синельниківським ОВД Дніпропетровської області, та просила видати їй паспорт громадянина України. До означеної заяви ОСОБА_1 було додано копію трудової книжки, копію свідоцтва про народження, копію довідки про місце проживання, копію довідки про втрачений паспорт та копію ідентифікаційного номера. 27.03.2024 року за вих. №0-3/6/1257-24/1257/4458-24 Відділом № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області на вищезазначену заяву було надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що для документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду для отримання відповідного судового рішення про встановлення факту постійного проживання, після чого звернутись до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області для проходження процедури встановлення належності до громадянства України відповідно до положень статті 3 Закону України «Про громадянство України». Представник відповідача зазначає, що для оформлення паспорта громадянина України у разі необхідності подається, зокрема, довідка про реєстрацію особи громадянином України. Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою КМУ від 25.03.2015 № 302 (зі змінами), обов`язок щодо подання документів для оформлення паспорта громадянина України, зокрема, оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них) заявника, або ж довідки про реєстрацію особи громадянином України, покладено на заявника. Довідка про реєстрацію особи громадянином України оформлюється за результатами проходження процедури встановлення належності до громадянства України. Згідно з Положенням про Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 № 28 (в редакції наказу ДМС від 16.09.2024 № 239), до компетенції ГУ ДМС у Дніпропетровській області та територіальних підрозділів не відноситься встановлення юридичних фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремою провадження. Теорія цивільного процесуального права виходить із того, що окреме провадження є різновидом проваджень цивільного судочинства, в якому, як і в інших провадженнях, здійснюється правосуддя у цивільних справах. Підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в судовому порядку є сталою практикою, що підтверджується значною кількістю позитивних судових рішень у даних справах. До позовної заяви позивач додає копію домової книги з адреси: АДРЕСА_1 . Згідно якої вона зареєстрована з 12.11.1986 року по теперішній час за прізвищами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Таким чином, надана позивачем копія домової книги може слугувати лише підставою для звернення до суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або юридичного факту про проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Позивач до ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом па 13 листопада 1991 року не зверталась. Так і не зверталась до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області. ОСОБА_1 звернулась до Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі, в якій просила видати їй паспорт громадянина України, а не встановити належність до громадянства України або юридичний факт проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року. Реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, або ж станом па 13.11.1991 року, який мас юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України», і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час. Зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715. Так зразок заяви про встановлення належності до громадянства України на підставі пункту 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України визначено в додатку (форма) №1, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715. Оскільки надана ОСОБА_1 заява від 08.03.2024 не відповідала формі, яка визначена в додатку №1, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 року №715, Відділом №18 у місті Синельникове Головного управління ДМС в Дніпропетровській області її розглянуто як звернення та надано відповідь. Крім того, долучені до заяви, яка була подана в довільній формі, документи аж ніяк не відповідали переліку тих документів, що передбачені пунктом 8 та 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень. Як зазначалося, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. Враховуючи той факт, що паспорт СРСР серії НОМЕР_3 , виданий 22.08.1993 Синельниківським ОВД Дніпропетровської області, позивачем було втрачено, підтвердити факт наявності у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року у позивача немає можливості. З метою встановлення належності до громадянства України на підставі пункту 1 та 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» Позивачу необхідно було подати до територіального підрозділу ДМС України за місцем реєстрації: заяву про встановлення належності до громадянства України, згідно додатку №1, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715; копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. Проте вищезазначений перелік документів до територіального підрозділу - Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області, з метою встановлення належності до громадянства України позивачем не подавався. Враховуючи той факт, що до Відділу № 18 у місті Синельникове Головного управління ДМС у Дніпропетровській області Оверченко А.В. із заявою про встановлення належності до громадянства України встановленого зразка, та необхідним переліком документів, визначеним Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, не зверталась та будь-яких перевірок територіальним підрозділом ДМС не проводилось, а тим більш не приймалось рішень (не вчинено дій), а також з заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року не зверталась, позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення за заявою позивача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), про встановлення юридичного факту проживання особи па території України станом на 13 листопада 1991 року, оформленим листом т.в.о. начальника Відділу № 18 у м. Синельникове Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 27.03.2024 №0-3/6/1257-24/1257/4458-24, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. До того ж, позовні вимоги взагалі є некоректними та позивач не навів обґрунтованих доводів протиправності дій Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області. Відтак, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області заперечує проти пояснень, міркувань та аргументів викладених в позовній заяві, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, до відзиву на позовну заяву представником Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Малєжик Тетяною Анатоліївною подано клопотання про розгляд справи за участю представника з викликом сторін.
Вирішуючи дане клопотання, суд враховує наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Тож, відповідно до ч. 6 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
ЄСПЛ вказав на те, що відмову в проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
В даному випадку кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України із урахуванням норм, передбачених главою 10 "Розгляд справ за правилами спрощеного позовного провадження" КАС України.
Представник відповідача не навів обґрунтованих підстав того, що справа не може бути розглянута без попереднього усного заслуховування пояснень сторін щодо суті спору.
Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.
Проаналізувавши матеріали позовної заяви, беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, суд не вбачає необхідності надання пояснень представниками сторін у зазначеній справі, а тому дійшов висновку, що підстави для її розгляду за участю сторін відсутні. У зв`язку з чим відсутні і підстави для задоволення клопотання Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Малєжик Тетяни Анатоліївни Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Малєжик Тетяни Анатоліївни.
Представником позивача до суду подано суду відповідь на відзив де зазначено, що відповідач не подав будь - якого доказу на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.
Представником відповідача до суду подано заперечення щодо відповіді на відзив, в якому представником зазначено про необґрунтованість та безпідставність висновків представника позивача у даній відповіді.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2024 року, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Юхно І.В.
За відомостями протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2024 року зазначена вище справа розподілена та 11.09.2024 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2024 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви, що викладені в ухвалі суду від 16.09.2024 року. Позивачу надано було строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом подання до суду: позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 КАС України з максимально чітко і зрозуміло сформованими позовними вимогами, із зазначенням в якому рішенні (листі) висловлена відмова відповідача та зазначенням вірного найменування третьої особи, відповідно до вимог чинного законодавства; заяви про залучення третьої (третіх) особи (осіб), викладеної з урахуванням положень ч.4 ст.49 КАС України (на боці кого саме (позивача чи відповідача)).
У встановлений ухвалами суду від 16.09.2024 року та від 01.10.2024 року строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 13.11.1991 року (та по теперішній час) зареєстрована та проживає на території України, що підтверджується довідкою № 1658/07-18 від 25.12.2023 року, виданою центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до довідки № 1656/07-18 від 22.12.2023 року, виданою центром надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що позивач документована за паспортом СРСР НОМЕР_2 , виданим Синельниківським ОВД Дніпропетровської області 22.08.1993 року.
З матеріалів справи убачається, що 08.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі (вхідний реєстраційний номер №0-3/1257-24), в якій повідомила, що нею було втрачено паспорт СРСР серії НОМЕР_3 , виданий 22.08.1993 року Синельниківським ОВД Дніпропетровської області, та просила видати їй паспорт громадянина України (копія заяви долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву).
До означеної заяви ОСОБА_1 було додано копію трудової книжки, копію свідоцтва про народження, копію довідки про місце проживання, копію довідки про втрачений паспорт та копію ідентифікаційного номера.
27.03.2024 року за вих. №0-3/6/1257-24/1257/4458-24 Відділом № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області на вищезазначену заяву було надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що для документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду для отримання відповідного судового рішення про встановлення факту постійного проживання, після чого звернутись до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області для проходження процедури встановлення належності до громадянства України відповідно до положень статті 3 Закону України «Про громадянство України».
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України «Про громадянство України» від 18 січня 2001 року №2235-ІІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон №2235-ІІІ).
Відповідно до положень статті 1 Закону №2235-ІІІ, громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках.
Відповідно до пункту 16 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою КМУ від 25.03.2015 № 302 (далі - «Порядок Постанови № 302») ДМС має право отримувати інформацію про особу з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, в обсязі, необхідному для ідентифікації особи у зв`язку з оформленням (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміном паспорта.
Відповідно до пункту 24 Порядку Постанови № 302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта під час приймання документів від заявника перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35, 46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
У разі виявлення факту подання не всіх необхідних документів або подання документів, оформлення яких не відповідає вимогам законодавства, територіальний орган ДМС/територіальний підрозділ ДМС, уповноважений суб`єкт інформує заявника про відмову в прийнятті документів із зазначенням підстав такої відмови. За бажанням заявника відмова надається в письмовому вигляді.
Заявник має право повторно звернутися до територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта в разі зміни або усунення обставин, у зв`язку з якими йому було відмовлено в прийнятті документів.
Відповідно до пункту 29 Порядку Постанови № 302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта сканує із застосуванням засобів Реєстру до заяви-анкети документи, які подаються заявником. Оригінали документів (крім довідки про реєстрацію особи громадянином України, паспорта, що підлягає обміну, документів, що підтверджують сплату адміністративного збору) повертаються заявнику після оформлення заяви-анкети.
Згідно з пунктом 32 Порядку Постанови № 302 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС не пізніше наступного дня після надходження до -розгляду документів перевіряє повноту поданих заявником документів, зазначених у пунктах 35,46 і 69 цього Порядку, відповідність їх оформлення вимогам законодавства.
Згідно вимог п. 35 Порядку Постанови № 302 особа, яка звертається до територіального підрозділу ДМС України для оформлення паспорта громадянина України подає такі документи:
1) свідоцтво про народження (за наявності) або витяг із Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (за наявності), або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;
2) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків або одного з них, які на момент народження особи перебували у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України).
У разі відсутності таких документів або у разі, коли батьки чи один із батьків такої особи на момент її народження були іноземцями або особами без громадянства, або у разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка реєстрацію особи громадянином України;
3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у тому числі строк дії якого закінчився (для особи, яка постійно проживає за кордоном або яка постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну, або для особи, яка набула громадянство України за кордоном);
3-1) заява про знятої з консульського обліку (для особи, яка досягла 14-річного віку, постійно проживала за кордоном та повернулася на постійне проживання в Україну) за встановленою формою (далі - заява про зняття з консульського обліку);
4) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб (для бездомних осіб);
6) рішення суду про встановлення особи (для осіб, яких не було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи);
7) документ, що посвідчує особу законного представника/уповноваженої особи, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника/уповноваженої особи;
8) документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Оригінал документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертається заявнику, а до заяви-анкети додається його копія, засвідчена працівником територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки Згідно з оригіналом та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів та дати;
9) документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів):
про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка;
про народження дітей - свідоцтва про народження дітей;
про шлюб і розірвання шлюбу - свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
про зміну імені - свідоцтво про зміну імені, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, або виданий компетентними органами іноземної держави документ, який згідно з її національним законодавством підтверджує відповідний факт;
документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНОКГІП, або повідомлення про відмову від його прийняття, або дані про РНОКПП, внесені до паспорта або свідоцтва про народження. Особа може пред`явити копію документа, що засвідчує реєстрацію особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у тому числі в електронній формі, за умови наявності в територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта технічної можливості провести перевірку відповідності реєстраційних даних особи даним Державного реєстру фізичних осіб - платників податків в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій з використанням технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації;
10) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, - для осіб, які звертаються за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку. У разі відсутності такого документа особа подає письмову заяву в довільній формі, в якій зазначається інформація про адресу місць проживання, навчання, роботи, установ виконання покарань та інша інформація, відомості про свідків, які будуть залучені до проведення процедури встановлення особи відповідно до абзацу третього пункту 43 цього Порядку. Працівником територіального органу/територіального підрозділу ДМС здійснюється перевірка відомостей та документів, поданих свідками за наявними обліками ДМС, іншими державними та єдиними реєстрами, іншими інформаційними базами, що перебувають у власності держави;
11) одну фотокартку розміром 10 х 15 сантиметрів для внесення відцифрованого образу обличчя особи шляхом сканування із застосуванням засобів Реєстру - для оформлення паспорта особі, яка не може пересуватися самостійно у зв`язку з тривалим розладом здоров`я, що підтверджується медичним висновком відповідного закладу охорони здоров`я, оформленим в установленому порядку, або особі, яка відбуває покарання в установах виконання покарань або стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або яка перебуває на тривалому стаціонарному лікуванні в закладах МОЗ закритого типу (в разі потреби).
Варто зазначити, що для оформлення паспорта громадянина України у разі необхідності подається, зокрема, довідка про реєстрацію особи громадянином України.
Порядком оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, який затверджено Постановою КМУ від 25.03.2015 № 302 (зі змінами), обов`язок щодо подання документів для оформлення паспорта громадянина України, зокрема, оригіналів документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них) заявника, або ж довідки про реєстрацію особи громадянином України, покладено на заявника.
Довідка про реєстрацію особи громадянином України оформлюється за результатами проходження процедури встановлення належності до громадянства України.
Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), який відповідно до Закону України "Про громадянство України" визначає перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання них документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України.
Відповідно до пункту 117 Поряду провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень у разі прийняті щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України, на підтвердження чого видається довідка про реєстрацію особи громадянином України.
Належність до громадянства України визначено положеннями статті 3 Закону № 2235-ІІІ.
Так положеннями частини 1 статті 3 Закону № 2235-111 передбачено, що громадянами України є:
1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;
2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;
3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягай повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;
4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.
Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 24 Закону № 2235-ІІІ прийняття рішень про встановлення, оформлення належності до громадянства України відповідно до статті З цього Закону належить до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи, передбачені розділом II цього Порядку.
Згідно з пунктом 2 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень заяви про встановлення та оформлення належності до громадянства України особою, яка проживає на території України оформлюються на ім`я керівника територіального органу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи.
Відповідно до пункту 4 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень заяви та інші документи з питань громадянства особою, яка проживає в Україні на законних підставах, подаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.
Згідно пункту 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень встановлення належності до громадянства України стосується:
а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, втому числі:
осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати па території України;
осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;
б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту;
в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.
Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття.
Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України.
Відповідно до пункту 89 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України, перевіряє відповідність оформлення поданих документів вимогам законодавства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.
Згідно з пунктом 90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень територіальний орган Державної міграційної служби України перевіряє відповідність оформлення документів щодо встановлення або оформлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.
Якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Відповідно до пункту 120 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень особам, які проживають в Україні і стосовно яких прийнято рішення про встановлення їх належності до громадянства України відповідно до пунктів І - 3 частини першої статті 3 Закону, територіальні підрозділи Державної міграційної служби України видають відповідні документи, які підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України, свідоцтво про належність до громадянства України.
Тобто ще раз наголошуємо, шо результатом прийняття рішення про встановлення належності до громадянства України є довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка слугуватиме оформленню документа, що підтверджує громадянство України - паспорта громадянина України.
Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України.
Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

Положеннями пункту 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень передбачено, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої стаття 3 Закону особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала па території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Відповідно до пункту 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті З Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає:

а) заяву про встановлення належності до громадянства України;

б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до пункту 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки,

Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або. документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Суд зауважує, що згідно з Положенням про Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної міграційної служби України від 18.07.2011 року № 28 (в редакції наказу ДМС від 16.09.2024 № 239), до компетенції І У ДМС у Дніпропетровській області та територіальних підрозділів не відноситься встановлення юридичних фактів.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у цивільному процесі в порядку окремою провадження. Теорія цивільного процесуального права виходить із того, що окреме провадження є різновидом проваджень цивільного судочинства, в якому, як і в інших провадженнях, здійснюється правосуддя у цивільних справах.

Підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року в судовому порядку є сталою практикою, що підтверджується значною кількістю позитивних судових рішень у даних справах (так. наприклад, рішення у справах з аналогічними обставинами: наприклад у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19.07.2024 року у справі №522/13124/21).

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах та не регулює цивільно-правові відносини.

В свою чергу, розгляд справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Як вбачається з роз`яснень, наведених в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, факт постійного проживання позивача на території України, має бути встановлений відповідним судовим рішенням про встановлення юридичною факту постійного проживання на території України в певний час, прийнятим судом в порядку окремого провадження.

Крім того, відносно документів, які до проголошення незалежності України (або після) утворювались під час прописки/реєстрації осіб (будинкові (погосподарські) книги, різноманітні довідки (форми: А, 16, 17 тощо) житлово-експлуатаційних контор, сільських, селищних рад, органів місцевого самоврядування тощо, і які подаються для встановлення належності до громадянства України або набуття громадянства України, не визначено процедуру, умови та термін зберігання.

Використання таких документів при встановленні належності осіб до громадянства України призводить до легалізації іноземців в Україні на підставі фіктивних, підробних документів.

До позовної заяви позивач додає копію домової книги з адреси: АДРЕСА_1 . Згідно якої вона зареєстрована з 12.11.1986 по теперішній час за прізвищами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Таким чином, надана позивачем копія домової книги може слугувати лише підставою для звернення до суду про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або юридичного факту про проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Виходячи з норм Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень затверджено Указом Президента України від 27.03.2001 №215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006), територіальний орган і територіальний підрозділ ДМС України, у розумінні пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), є окремими суб`єктами владних повноважень, кожен з яких наділений власними управлінськими функціями та повноваженнями.

Враховуючи положення Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, у правовідносинах з питань громадянства України територіальні підрозділи Державної міграційної служби України та територіальні органи Державної міграційної служби України виділені як окремі суб`єкти, які, в свою чергу, наділені власними правами та обов`язками з питань встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України тощо.

Отже, першим з етапів процедури встановлення належності до громадянства України згідно ст. 89 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень є перевірка територіальним підрозділом Державної міграційної служби України, до якого подано документи щодо встановлення належності до громадянства України, відповідності оформлення поданих документів вимогам законодавства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів повертає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документи повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Подані заявником належно оформлені документи не пізніш як у двотижневий строк з дня їх надходження надсилаються до територіального органу Державної міграційної служби України.

Наступним етаном відповідно до пункту 90 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень є перевірка територіальним органом Державної міграційної служби України відповідності оформлення документів щодо встановлення належності до громадянства України вимогам законодавства України та підтвердження ними наявності фактів з якими Закон № 2235-ІІІ пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не оформлені відповідно до вимог законодавства України, зазначені документи повертаються до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником. Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України не пізніш як у тижневий строк з дня повернення документів надсилає їх заявникові для усунення недоліків. Якщо заявник у двомісячний строк з дня повернення йому документів не усуває недоліки та не подає документа повторно, керівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України приймає рішення про припинення провадження за цією заявою.

Завершаючим станом є прийняття керівником територіального органу Державної міграційної служби України або його заступником рішення про встановлення належності особи до громадянства України, якщо документи оформлені належним чином і підтверджують наявність фактів, з якими Закон № 2235-ІІІ пов`язує належність особи до громадянства України.

Якщо під час перевірки буде встановлено, що подані заявником документи не підтверджують наявність фактів, з якими Закон № 2235-ІІІ пов`язує належність особи до громадянства України, керівник територіального органу Державної міграційної служби України або його заступник приймає вмотивоване рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення належності особи до громадянства України.

Рішення про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України або про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України не пізніш як у двотижневий строк з дня надходження документів надсилається до територіального підрозділу Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником.

Територіальний підрозділ Державної міграційної служби України, до якого документи були подані заявником, не пізніш як у тижневий строк з дня надходження відповідного рішення повідомляє про нього заявника у письмовій формі. У разі прийняття рішення про відмову в задоволенні клопотання про встановлення або оформлення належності особи до громадянства України заявникові у письмовій формі повідомляються причини відмови.

Суд наголошує, що позивач до ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року не зверталась. Так і не звергалась до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області.

Натомість, 08.03.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою, складеною у довільній формі, в якій просила видати їй паспорт громадянина України(копія заяви долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву), а не встановити належність до громадянства України або юридичний факт проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Відповідно до пункту 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Тобто оскаржуються тільки рішення, які були прийняті.

В позовній заяві позивач вказує, що: «08 березня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Відділу № 18 у місті Синельникове Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області з заявою про встановлення належності до громадянства України відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

При цьому, як вже судом зазначалось вище, 27.03.2024 року за вих. №0-3/6/1257-24/1257/4458-24 Відділом № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області на вищезазначену заяву було надано відповідь, в якій, зокрема, повідомлено, що для документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 необхідно звернутись до суду для отримання відповідного судового рішення про встановлення факту постійного проживання, після чого звернутись до Відділу № 18 у м. Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області для проходження процедури встановлення належності до громадянства України відповідно до положень статті 3 Закону України «Про громадянство України».

Позивач ОСОБА_1 із такими підставами відмови у встановленні належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» не погоджується, оскільки подано всі документи, необхідні для встановлення належності до громадянства України. Крім того, Позивач ОСОБА_1 зауважує, що саме зобов`язання відповідача встановити належність Позивача до громадянства України».

Дійсно, враховуючи вищезазначені положення законодавства, повноваження щодо провадження за заявами про встановлення або оформлення належності до громадянства України належать до компетенції територіальних органів та територіальних підрозділів Державної міграційної служби України, але за наявності необхідного переліку документів, що подаються особою, яка має намір встановити належність до громадянства: України.

Одночасно з тим слід зазначити, що реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 року, або ж станом па 13.11.1991 року, який мас юридичне значення. Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України», і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Натомість, 08.03.2024 ОСОБА_1 звернулась до Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області із заявою складеною у довільній формі, в якій повідомила, що нею було втрачено паспорт зразка колишнього СРСР та просила видати їй паспорт громадянина України(копія заяви долучена представником відповідача до відзиву на позовну заяву).

Варто зазначити, що зразки документів, які подаються для встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715.

Так зразок заяви про встановлення належності до громадянства України на підставі пункту 1 та 2 частини першої статті 3 Закону України "Про громадянство України визначено в додатку (форма) №1, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 №715.

Оскільки надана ОСОБА_1 заява від 08.03.2024 року не відповідала формі, яка визначена в додатку №1, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 року №715, Відділом №18 у місті Синельникове Головного управління ДМС в Дніпропетровській області її розглянуто як звернення та надано відповідь.

Крім того, долучені до заяви, яка була подана в довільній формі, документи аж ніяк не відповідали переліку тих документів, що передбачені пунктом 8 та 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Як зазначалося, встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Враховуючи той факт, що паспорт СРСР НОМЕР_4 , виданий 22.08.1993 Синельниківським ОВД Дніпропетровської області, позивачем було втрачено, підтвердити факт наявності у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року у позивача немає можливості.

Тобто, з метою встановлення належності до громадянства України на підставі пункту 1 та 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про громадянство України» позивачу необхідно було подати до територіального підрозділу ДМС України за місцем реєстрації:

- заяву про встановлення належності до громадянства України, згідно додатку №1. затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 16.08.2012 року №715;

- копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт);

- судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року або судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року.

Проте вищезазначений перелік документів до територіального підрозділу - Відділу № 18 у місті Синельникове ГУ ДМС у Дніпропетровській області, з метою встановлення належності до громадянства України позивачем не подавався.

Враховуючи той факт, що до Відділу № 18 у місті Синельникове Головного управління ДМС у Дніпропетровській області Оверченко А.В. із заявою про встановлення належності до громадянства України встановленого зразка, та необхідним переліком документів, визначеним Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, не зверталась та будь-яких перевірок територіальним підрозділом ДМС не проводилось, а тим більш не приймалось рішень (не вчинено дій), а також з заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на території України станом на 13 листопада 1991 року не зверталась, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 в особі представника Красюка Івана Васильовича до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник