Справа № 120/10767/24
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 грудня 2024 р. Справа № 120/10767/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на протиправність рішення відповідача, оформленого протоколом від 27.06.2024 № 7 в частині, що стосується відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З метою зобов`язання відповідача прийняти рішення, яким надати відстрочку від призову за мобілізацією на підставі п. 12 ч. 1 ст. 23 Закон України "Про Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Одночасно із позовною заявою представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі його посадових осіб вчиняти дії щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі за його позовом.

Ухвалою від 15.08.2024 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Ухвалою від 19.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Цією ж ухвалаю суд витребував у Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язав надати у встановлений строк належним чином засвідчену копію рішення, оформленого протоколом від 27.06.2024 № 7 в частині, що стосується відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та всіх документів, що стали підставою для прийняття спірного рішення.

На виконання вимог ухвали відповідачами надані витребувані документи.

Зокрема, повідомлення від 03.07.2024; заяву позивача про надання відстрочки від призову; копію паспорта позивача та ідентифікаційного коду; тимчасове посвідчення військовозобов`язаного; свідоцтво про шлюб; копію паспорта дружини; довідку МСЕК серії 12 АГГ №693932; індивідуальну програму інваліда; довідку про склад сім`ї; Акт обстеження щодо проживання особи без реєстрації; консультативний висновок; згода на обробку персональних даних ОСОБА_2 ; витяг з протоколу від 27.06.2024 № 7 в частині, що стосується відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

30.09.2024 представник позивача подав клопотання про долучення доказів виписки із медичної картки амбулаторного хворого №13491 дружини позивача ОСОБА_3 .

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивач 21.06.2024 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 12 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Підставою подання вказаної заяви стало наявність в дружини позивача ОСОБА_3 інвалідності ІІІ групи та психічного розладу.

До вказаної заяви позивач долучив відповідні документи. Зокрема, нотаріально завірену копію паспорту та картки платника податків; нотаріально засвідчену копію тимчасововго посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 17.04.2023; нотаріально завірену копію свідоцтва про шлюб між позивачем та гр. ОСОБА_3 ; нотаріально завірену копію паспорту дружини; нотаріально завірену копію довідки до акту огляду МСЕК серії 12ААГ №693932 на гр. ОСОБА_3 про ІІІ групу інвалідності; завірену копію індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1016 на гр. ОСОБА_3 ; Довідку про склад сім`ї № 2515 від 30.05.2024; Акт обстеження місця фактичного проживання гр. ОСОБА_3 від 28.05.2024 про те, що вона проживає без реєстрації; Консультативний висновок гр. ОСОБА_3 від 30.04.2024,; письмову згоду гр. ОСОБА_3 на обробку персональних даних.

Повідомленням за № 2/2648 від 03.07.2024 зазначено, що Комісією розглянуто заяву ОСОБА_1 . За результатами розгляду Комісія ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову під час мобілізації, оформленого протоколом № 7 від 27.06.2024 з підстав того, що довідка МСЕК підтверджує захворювання внутрішніх органів дружини позивача, що не надає права на відстрочку під час мобілізації згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправним, тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно із Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан, відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 року в Україні оголошено та проводиться загальна мобілізація.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон 2232-ХІІІ).

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону № 2232-ХІІІ військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходжень військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХII).

Відповідно з абзацом першим частини першоїстатті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543, в редакції, чинного на час спірних правовідносин).

Згідно з ч. 5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин.

Статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Зокрема, п. 12 ч. 1 Закону № 3543 встановлено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають особи, які мають дружину (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

Так, за обставин справи, позивачу відмовлено в наданні відстрочки від призову під час мобілізації, оформленого протоколом № 7 від 27.06.2024 з підстав того, що довідка МСЕК підтверджує захворювання внутрішніх органів дружини позивача, що не надає права на відстрочку під час мобілізації згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Надаючи оцінку відмові відповідача суд зазначає, що обов`язковою умовою для надання відстрочки від призову має бути наявність обставин, обумовлених положеннями абз. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". Зокрема,

- дружина з числа осіб з інвалідністю III групи, встановленої внаслідок онкологічного захворювання, відсутності кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів,

- або за наявності у особи з інвалідністю III групи онкологічного захворювання, психічного розладу, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів.

Відповідно до довідки МСЕК III група інвалідності дружині позивача встановлена не у зв`язку з наявністю у неї хвороб, перелік яких наведений вище, та не внаслідок таких.

Як видно із Повідомлення від 03.07.2024, причиною відмови є те, що довідка МСЕК підтверджує захворювання внутрішніх органів дружини, що не дає права на відстрочку під час мобілізації згідно з абз. 12 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Суд погоджується з рішенням Комісії, оскільки законодавець в межах цієї норми чітко встановив підстави за яких, особа не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Суд відхиляє консультативний висновок, виданий КНП "ВОКПЛ" ім. акад. О.І. Ющенка ВОР" за формою №028/о, як доказ психічних розладів, оскільки такий є формою первинної облікової документації № 028/о.

З приводу доводів позивача, що згідно з Міжнародною статистичною класифікацією хвороб і проблем, пов`язаних зі здоров`ям, 10-й перегляд (МКБ-10)-2015-версія ВООЗ за 2015р. та Класифікатора хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я НК 025:2021, затвердженого Наказом Міністерства економіки України № 360 від 04.08.2021р., F41.2.-змішаний тривожний і депресивний розлад є одним психічних розладів (розладів психіки та поведінки), то суд їх відхиляє, оскільки за цим класом (F40-F48) відносяться хвороби невротичні, пов`язані зі стресом та соматоформними розладами. Психічні розлади за цим класифікатором є (F00-F09).

При цьому, суд не заперечуючи наявність у особи певних чинників, вказує, що підтвердження таких хвороб потребують спеціальних доказів, зокрема, через медико-психіатричну експертизу, висновків спеціалізованих ЛКК. На медкомісії експерти оцінюють соціальну адаптованість, емоційні реакції та стани, наявність хвороби та ступінь, закономірності перебігу психічних процесів, рівня їхнього розвитку та індивідуальних властивостей особи.

Відповідно до Інструкції затвердженої наказом МОЗ від 31.07.2013 № 667, підставою для надання висновку ЛКК закладу охорони здоров`я щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю внаслідок психічного розладу є встановлення медико-соціальною експертною комісією І групи інвалідності внаслідок психічного розладу. Обмеження життєдіяльності повинні бути зумовлені психічним розладом.

Підставою для надання висновку ЛКК закладу охорони здоров`я щодо необхідності постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю IІ групи внаслідок психічного розладу є постійна (упродовж не менше місяця) наявність в особи з інвалідністю одного з перелічених видів обмеження життєдіяльності: обмеження самообслуговування - здатність до самообслуговування за допомогою інших осіб та нездатність до самообслуговування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності до самостійного пересування - здатність до самостійного пересування за допомогою інших осіб та нездатність до самостійного пересування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності до орієнтації - здатність до орієнтації в часі і просторі за допомогою інших осіб; обмеження здатності до спілкування - здатність до спілкування за допомогою інших осіб та нездатність до спілкування з використанням допоміжних засобів; обмеження здатності контролювати свою поведінку - здатність частково чи повністю контролювати свою поведінку тільки за допомогою інших осіб. Обмеження життєдіяльності повинні бути зумовлені психічним розладом.

Обґрунтований висновок ЛКК та рішення про необхідність постійного стороннього догляду за особою з інвалідністю записуються в медичну карту амбулаторного хворого (форма 025/о) за підписом членів ЛКК.

При цьому, суд зазначає, що рішення про визнання особи внаслідок психічного розладу, тимчасово або постійно непридатною до виконання окремих видів діяльності приймається відповідною лікарською комісією за участю лікаря-психіатра на підставі оцінки стану психічного здоров`я, що передбачено ч. 3 статті 9 Закону України Про психіатричну допомогу.

З цих підстав суд відхиляє виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №13491 як не належний доказ, а також індивідуальну програму реабілітації інваліда, через те, що пов`язана з захворюванням внутрішніх органів.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що рішення Комісії, оформлене протоколом від 27.06.2024 № 7 в частині, що стосується відмови позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації є правомірним, тому не підлягає скасуванню.

Відтак, не підлягає задоволенню похідна вимога, оскільки залежить від основної, в задоволенні якої суд відмовив (п. 23 ст. 4 КАС України).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні даного позову.

Судові витрати на користь позивача не присуджуються з підстав того, що в задоволені вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ),

ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 )

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна