Справа № 320/48777/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції Діска А.Б.
Суддя-доповідач Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Справа № 320/48777/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця Телявського Анатолія Миколайовича (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича щодо не зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 на підставі п. 1. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича зупинити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 на підставі п.1. ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у відкритті провадження в адміністративній справі було відмовлено.

Постановляючи таку ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

При цьому, суд наголосив, що натомість спори щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судового рішення у справі №757/31896/19-ц, винесеного на підставі Цивільного процесуального кодексу України підлягають розгляду саме в порядку цивільного судочинства.

Суд першої інстанції також врахував правові висновки Верховного Суду, викладені зокрема у постанові від 28 квітня 2022 року у справі №640/28341/21.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити рішення, яким адміністративний позов прийняти до розгляду та відкрити провадження по справі.

В обґрунтування своїх вимог Апелянт стверджує, що предметом даного спору є оскарження дій чи бездіяльності приватного виконавця як суб??єкта владних повноважень, що свідчить про публічно-правовий характер спірних правовідносин.

При цьому, Новицький К.Е. відзначає, що необхідність подання позову зумовлено саме протиправною бездіяльністю приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. щодо не зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні. Так, на думку Апелянта, зазначені підстави подання та предмет позову не містять ознак цивільно-правового характеру спірних правовідносин.

Новицький К.Е. також посилається на практику Європейського суду з прав людини, зокрема на правові висновки, викладені зокрема у рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» щодо тлумачення поняття суду «встановленого законом», рішення від 09.12.2010 у справі «Буланов та Купчик проти України» щодо виникнення юрисдикційних конфліктів між національними судами.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про відмову у відкритті провадження.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2024 та від 20.11.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю, наполягаючи на тому, що суд першої інстанції належним чином визначив характер спору, предмет і підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, виконавче провадження за НОМЕР_1 відкрите на підставі виконавчого листа від 12 квітня 2023 року у справі №757/31896/19-ц, виданого Печерським районним судом міста Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсації половини внеску до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Вертикаль" та до статутного фонду товариства з обмеженою відповідальністю "Журнал Думка" в загальній сумі 1025250 грн.

Позивач, вважаючи, що в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», Відповідачем допускається протиправна бездіяльність щодо не зупинення виконавчого провадження, яка порушує його права та законні інтереси, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Згідно з частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено у розділі X Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Так, відповідно до частини першої - другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів відзначає, що у Законі України «Про виконавче провадження» наявна пряма нормативна вказівка, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ.

Натомість лише у випадку, коли виконавче провадження здійснюється щодо виконання рішень органів державної влади та інших суб`єктів владних повноважень (їх посадових осіб), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби можуть бути оскаржені саме до адміністративного суду.

Аналізуючи доводи Апелянта, колегія судді відзначає, що ОСОБА_1 просить визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця в межах виконавчого провадження, яке здійснюється щодо виконання судового рішення у справі №757/31896/19-ц, ухваленого Печерським районним судом міста Києва в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. А тому, з огляду на викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ця справа не може бути розглянута в порядку адміністративного судочинства, адже Цивільним процесуальним кодексом України установлений інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органів Державної виконавчої служби, що є предметом цього спору.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 08 серпня 2024 року у справі №369/7016/22, від 11.01.2024 у справі №380/6328/22.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду, колегія суддів також враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 16.01.2019 в справі №826/12964/17, у якій касаційний суд також констатував, що юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ, при цьому, якщо закон установлює інший, ніж за правилами адміністративного судочинства, порядок судового оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо розгляду скарг.

Окрім того, відповідно до висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28.08.2019 у справі №808/8368/15, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції належним чином визначив характер спору, предмет і підстави заявлених вимог, унаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року - без змін.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 16 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев