Справа № 480/328/24
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 р. Справа № 480/328/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Любчич Л.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 (ухвалене суддею Бондар С.О.) по справі № 480/328/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив: визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оформлену відповіддю від 10.01.2024 № 4/222; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 р. відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 р. та прийняти нове рішення, позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується записами у військовому квитку серії НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання комісії з надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 18.05.2023 № 248, ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації терміном на шість місяців до 18.11.2023, на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (в редакції Закону № 2122-IX від 15.03.2022).

Після закінчення строку дії відстрочки позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із завою від 24.11.2023, (зареєстрована 28.11.2023 за Вх № 4/11898) з додатками, в якій просив надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що його батько є особою з інвалідністю першої групи, який потребує постійного догляду, а мати є особою з інвалідністю третьої групи.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 10.01.2024 повідомив позивача про відсутність підстав для надання відстрочки, на підставі абзацу 10 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", оскільки у наданих позивачем документах відсутня інформація про те, що мати або батько позивача потребують постійного догляду.

Позивач не погодився з вищезазначеною відмовою відповідача та звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач листом від 10.01.2024 правомірно повідомив про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно з абзацом 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, а також у відповідача були відсутні підстави для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу.

Згідно із Указом Президента України № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 оголошено про загальну мобілізацію, яка триває по даний час.

Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII (в подальшому - Закон № 3543-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.

Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Відповідно до ст. 1 Закону № 3543-XII, мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно із абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону України № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із завою від 24.11.2023, в якій просив надати йому відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з тим, що він має батька інваліда І групи, який потребує постійного догляду, та матір інваліда ІІІ групи.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що потреба батьків в постійному догляді, як підстава для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації визначена абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Згідно із наданої копії довідки до акта огляду МСЕК від 04.07.2023 серії 12ААВ № 665259 ОСОБА_2 потребує постійної сторонньої допомоги, проте не зазначено, що батько позивача ОСОБА_3 потребує постійного догляду.

Згідно із довідкою до акту огляду МСЕК від 25.12.2012 серії 10 ААБ № 214646, ОСОБА_4 є інвалідом третьої групи, проте інформація про те, що мати позивача ОСОБА_4 , потребує постійного догляду відсутня.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанціїв важає, що у позивача відсутні підстави для надання йому відстрочки, відповідно абз. 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, оскільки відсутні докази того, що батько позивача, який є інвалідом 1 групи потребує постійного догляду, у зв`язку з чим відповідач листом від 10.01.2024 правомірно повідомив про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з абзацом 10 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 11. ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Тобто, під час мобілізації не підлягають призову на військову службу військовозобов`язані, які мають батьків із числа осіб з інвалідністю за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Судовим розглядом встановлено, що батько позивача має І групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 665259 від 28.06.2023

Відповідно до посвідченої нотаріусом заяви, батько позивача зазначає, що він є інвалідом першої "Б" групи та потребує постійної сторонньої допомоги. Інвалідність встановлена до 01.07.2024. Необхідну допомогу надає син ОСОБА_1 , який є його єдиною дитиною.

Позивачем повідомлено, що видати повний витяг з реєстру актів цивільного стану щодо народжених дітей ОСОБА_3 не можливо, оскільки це суперечить вимогам законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що положення абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII не зобов`язують особу доводити відсутність інших осіб утримувати своїх батьків з інвалідністю, а дана норма уточнює за умови їх відсутності.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачем, за результатами розгляду заяви позивача від 24.11.2023 про надання відстрочки, позивачу повідомлено, про відсутність у нього права на відстрочку, відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, проте позивач незгодний з діями щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу, у зв`язку з наявністю батька з інвалідністю І групи та матері з інвалідністю ІІІ групи та відсутністю у них інших дітей крім позивача, що передбачено абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки відповідачем не досліджувалися документи які дають позивачу право на відстрочку, відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, та не надавалась оцінка праву позивача на відстрочку як особі яка має батьків із числа осіб з інвалідністю та не мають інших працездатних осіб крім позивача, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1 , та скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 та прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації як особі, яка має батьків з інвалідністю, з урахуванням висновків суду; в іншій частині вимог відмовити.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати за подання адміністративного позову в розмірі 605,5 грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 908,4 грн., а всього 1513,9 грн. підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.10.2024 по справі № 480/328/24 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, як особі, яка має батьків з інвалідністю, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок та за подання апеляційної скарги в розмірі 908 (дев`ятсот вісім ) гривень 40 копійок, а всього 1513 (одна тисяча п`ятсот тринадцять) гривень 90 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді Л.В. Любчич О.А. Спаскін