Справа № 560/16369/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 2 від 16.09.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно довідки № 192 від 15.08.2024, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія "АТ Українська залізниця" та трудової книжки НОМЕР_1 від 27.08.1981р.;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з моменту набуття права на таку, а саме з 10.01.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області їй протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно із статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

Ухвалою суду від 25 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області подало відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що рішенням №42 від 16.09.2024, відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні пенсії за віком згідно заяви від 09.09.2024 у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого ст. 26 Закону № 1058-ІV, про що позивачці повідомлено листом головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 01.10.2024. До страхового стажу позивачці не враховано період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно довідки № 192 від 15.08.2024, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія" АТ "Українська залізниця", оскільки прослідковується розбіжність у дошлюбному прізвищі особи " ОСОБА_2 " - " ОСОБА_3 " з відомостями довідки № 192 від 15.08.2024, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія" АТ "Українська залізниця", долученої до звернення № 1254 від 15.08.2024 Жодних інших документів, підтверджуючих вищезазначені періоди роботи, передбачені Порядком № 637 позивачкою при зверненні за призначенням пенсії не надано.

Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому строк згідно ухвали не скористалось, жодних документів до суду не подало. Будь-яких заперечень чи клопотань у визначений законодавством термін від відповідача не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.07.2024 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 16.07.2024 року № 42, ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком з наступних підстав: до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , оскільки в записі про звільнення з роботи відсутній номер наказу.

15.08.2024 позивач повторно звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням від 23.08.2024 № 42, ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком з наступних підстав: до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно довідки № 192 від 15.08.2024, оскільки дошлюбне прізвище не виповідає Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища.

09.09.2024року позивач повторно звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком та надала копію документів про зміну прізвища.

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Головним управління Пенсійного фонду України у Рівненській області позивачу відмовлено у призначені пенсії за віком про що заначено, у рішення від 16.09.2024року № 42, а саме: відмовлено в призначені пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного страхового стажу, з підстав що за документами доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно довідки № 192 від 15.08.2024, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія "АТ Українська залізниця", оскільки прослідковусться розбіжність у дошлюбному прізвищі особи " ОСОБА_2 " - " ОСОБА_3 " з відомостями довідки № 192 від 15.08.2024р, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія "АТ Українська залізниця".

Не погоджуючись з таким рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, позивач була вимушена звернутися до суду з цим позовом.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Умови призначення пенсії за віком визначені статтею 26 Закону №1058-IV.

Необхідний страховий стаж, згідно статті 26 Закону №1058-ІV становить 31 рік, з 01 січня 2024 по 31 грудня 2024.

Як слідує з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1-2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

Крім того, Інструкцією № 162, що діяла у спірний період роботи позивача, унормовано, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника - прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення. У графi 4 трудової книжки зазначається пiдстава для внесення запису до трудової книжки - наказ (розпорядження) керiвника пiдприємства, дата його видачi i номер.

Суд звертає увагу, що відмова відповідача у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988, який зазначений у трудовій книжці від 27.09.1981 НОМЕР_1 , зумовлена тим, що за документами доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988 згідно довідки № 192 від 15.08.2024, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія "АТ Українська залізниця", оскільки прослідковусться розбіжність у дошлюбному прізвищі особи " ОСОБА_2 " - " ОСОБА_3 " з відомостями довідки № 192 від 15.08.2024р, виданої виробничим підрозділом вокзал станції Вінниця філії "Вокзальна компанія "АТ Українська залізниця".

За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.

Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні записи у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі № 638/18467/15-а.

Верховним Судом у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування / призначення пенсії.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Вказане дає підстави для висновку, що власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звернулася за пенсією, а отже, й не може впливати на її особисті права. Відтак недотримання роботодавцем усіх вимог при заповненні трудової книжки не може бути беззаперечною підставою для відмови у призначенні пенсії, чи неврахуванні відповідних періодів під час обрахунку страхового стажу, що впливає на її розмір.

Отже, враховуючи вказане вище, страховий стаж позивача, що обрахований відповідачем, не в повній мірі відповідає записам трудової книжки щодо періодів трудової діяльності (зайнятості), а тому наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988, який зазначений у трудовій книжці від 27.09.1981 НОМЕР_1 .

Оскільки позивач звернулась за призначенням пенсії за віком після досягнення 60 років та за наявності страхового стажу, з урахуванням спірних періодів, понад 31 рік, вона має право на відповідну пенсію.

Суд дійшов висновку, що позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду та у призначенні пенсії, тому позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування рішення № 2 від 16.09.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача призначити пенсію з 10.01.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи те, що днем досягнення пенсійного віку позивача є 10.01.2024 року, а з заявою про призначення пенсії позивач вперше звернулась 09.07.2024 року, тобто пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, то і відсутні підстави для призначення пенсії з 10.01.2024 року.

Враховуючи наведені норми, встановлені обставини справи, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988, який зазначений у трудовій книжці від 27.09.1981 НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09 липня 2024 року.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 2 від 16.09.2024 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.06.1987 по 10.05.1988, який зазначений у трудовій книжці від 27.09.1981 НОМЕР_1 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 09.07.2024 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, 7, м. Рівне, Рівненська обл., Рівненський р-н, 33028 , код ЄДРПОУ - 21084076)

Головуючий суддя П.І. Салюк