Справа № 420/27046/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши в матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо встановлення в підготовленій та направленій на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду 29 травня 2024 року у справі № 420/10185/24 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року №ЮО80206 від 01.08.2024 року для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , надбавки за особливості проходження служби у розмірі 4173,00 грн., щомісячної премії у розмірі 7041,00 грн., надбавки за таємність у розмірі 326,00 грн.;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення на ОСОБА_1 , станом на 01.01.2023 року, із зазначенням посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, у розмірах визначених у довідці №ЮО80206 від 01.08.2024 року та з зазначенням надбавки за особливості проходження служби у розмірі 6366,75грн., щомісячної премії у розмірі 10735,20 грн., надбавки за таємність у розмірі 497,00 грн., для здійснення перерахунку пенсії з 01.02.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказано, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 р. по справі №420/10185/24 відповідач підготував та надав до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, у якій основні види грошового забезпечення, (розміри посадового окладу, окладу за військове звання та процентна надбавка за вислугу років), розраховані виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, а додаткові види грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо), безпідставно зменшив.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/27046/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд зазначає наступне

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом котрого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Зокрема, судом встановлено, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року по справі №420/10185/24, яке набрало законної сили, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове звання, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року.

При цьому, позивач, звертаючись до суду із позовом у межах даної справи, стверджує, що, виконуючи вищевказане рішення суду, відповідач підготував та надав до ГУ ПФУ в Одеській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, у якій основні види грошового забезпечення, (розміри посадового окладу, окладу за військове звання та процентна надбавка за вислугу років) розраховані виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, а додаткові види грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо), безпідставно зменшено.

Отже, позивач вважає, що відповідач, виконуючи рішення суду, допустив технічні помилки, здійснюючи такий розрахунок, водночас, позивач погоджується з відсотком спірних додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці.

Водночас, суд, дослідивши надану довідку, встановив, що відповідач, виконуючи рішення суду від 29.05.2024 року по справі №420/10185/2,4 основні види грошового забезпечення, (розміри посадового окладу, окладу за військове звання та процентна надбавка за вислугу років) розраховав виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, а додаткові види грошового забезпечення (премія та надбавка за особливості проходження служби, тощо) розрахував, виходячи із розрахункової величини - 1 762 грн.

Отже, аналіз змісту позовних вимог дає змогу дійти висновку, що подання даного позову обумовлене фактичною незгодою позивача із діями відповідача, вчиненими на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 року по справі №420/10185/24. Поміж іншого, позивач вважає, що розміри додаткових видів грошового забезпечення повинні бути визначені у певному розмірі не лише на підставі норм чинного законодавства, але із урахуванням зобов`язань, покладених на відповідача рішенням суду у справі №420/10185/24.

При цьому, суд зауважує, що в межах справи №420/10185/24 судом не було вказано, що розрахункова величина - прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, підлягає застосуванню виключно при визначенні розмірів основних видів грошового забезпечення, як помилково було здійснено відповідачем.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суддоходить висновку, що заявлені позивачем вимоги стосуються саме порядку виконання судового рішення в іншій справі, а отже, позивач має встановлене процесуальним законом право, в порядку статті 383 КАС України, звернутися до суду першої інстанції з відповідною заявою щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушено його права, свободи чи інтереси, він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не з новим адміністративним позовом.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15, від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21 серпня 2019 року у справі №295/13613/16, від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17 та від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а, від 24 вересня 2020 року у справі № 640/15623/19.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У постанові від 22.03.2018 у справі № П/9901/135/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

При цьому, судом враховано висновки, викладені зокрема у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року (справа № 260/1898/22), які відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, зважаючи на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для закриття провадження у даній справі.

Керуючись п.10 ч.1 ст.4, ч.6 ст.7, п.1 ч.1 ст.238, ст.ст.241-243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження по справі №420/27046/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Ухвалу складено 16.12.2024 p., з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 03.10.2024 р. по 01.11.2024 р., а також з 09.12.2024 р. по 13.12.2004 р., включно.

Суддя Ю.В. Харченко

.