Справа № 440/13658/24
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/13658/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2024 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області), у якій позивач просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на 22.09.2022 (день призначення пенсії за віком) відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 23.12.2014 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 12.01.2015 позивачу призупинено виплату пенсії у зв`язку з працевлаштуванням за спеціальністю вчителя української мови та літератури. 22.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та пенсійним органом призначено пенсію за віком. 07.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". ГУ ПФУ в Полтавській області рішенням №53 від 15.10.2024 відмовило у призначенні такої грошової допомоги у зв`язку з відсутністю правових підстав. Позивач вказує, що після призначення пенсії за вислугу років виявила бажання працювати та повернула пенсійному органу всі суми переплати пенсії за вислугу років за період з 12.01.2015 по 30.04.2015, вказує, що фактично не отримувала пенсію за вислугу років та має право на одержання такої допомоги.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/13658/24. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03 грудня 2024 року до суду надійшов відзив відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області на позовну заяву /а.с. 39-42/, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 23.12.2014 на підставі заяви від 23.12.2014. Рішенням управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі від 16.04.2015 №15 припинено виплату пенсії з 12.01.2015 у зв`язку з працевлаштуванням, а саме - на посаді вчителя Терешківської ЗОШ І-ІІІ ступенів, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення. Із заявою про перехід на інший вид пенсії (за віком) відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ОСОБА_1 звернулася 22.09.2022 та позивачу призначено пенсію за віком. 07.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Закону. Зазначену заяву за принципом екстериторіальності опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області та перевірено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області. За результатами розгляду поданої заяви 07.10.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №53 від 15.10.2024 про відмову в призначенні грошової допомоги, оскільки заявниці до дня досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону, була призначена пенсія за вислугу років з 23.14.2014, виплата якої призупинена з 12.01.2015 у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років. Зазначає, що за даними бази АСОПД КОМТЕХ по пенсійній справі ОСОБА_1 припинено нарахування та виплату пенсії з 12.01.2015 у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на пенсію по вислузі років, нарахована переплата за період з 12.01.2015 по 30.04.2015 в сумі 5316,34 грн. пенсіонером погашена в повному обсязі шляхом внесення коштів на рахунок УПФУ в Полтавському районі Полтавської області.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

ОСОБА_1 з 23.12.2014 призначено пенсію за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", що підтверджується протоколом №2450 від 25.12.2014, копія якого наявна у матеріалах справи /а.с. 46/.

Трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 підтверджено, що з 12.01.2015 позивач призначена на посаду вчителя української мови та літератури Терешківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Полтавської районної ради Полтавської області, з 02.01.2019 перейменована у Терешківську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (підстава внесення запису: наказ відділу освіти Полтавської РДА №29-к від 12.01.2015; рішення сьомої позачергової сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради від 02.01.2019). Терешківська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області з 18.09.2019 перейменована у Терешківський ліцей Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області (підстава внесення запису: рішення чотирнадцятої сесії сьомого скликання Терешківської сільської ради від 18.09.2019) (запис №8) /а.с. 77/.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі №85 від 16.04.2015 припинено виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на час роботи за спеціальністю без письмової згоди пенсіонерки (з 12.01.2015) /а.с. 50/.

22.09.2022 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського об`єднаного управління ПФУ із заявою за призначенням/перерахунком пенсії, у якій просила перерахувати пенсію у зв`язку з переходом на інший вид пенсії (за віком) /а.с. 59/.

Із 22.09.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується рішенням Полтавського об`єднаного управління ПФУ ГУ ПФУ в Полтавській області про перерахунок пенсії №53 від 30.06.2023 /а.с. 74/.

На звернення позивача із заявою 07.10.2024 про надання одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону 1058 /а.с. 58/ відповідач рішенням від 15.10.2024 №53 відмовив ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги згідно поданої 07.10.2024 заяви у зв`язку з відсутністю правових підстав /а.с. 54/.

В обґрунтування вказаного рішення зазначено, що аналіз наданої ОСОБА_1 заяви від 07.10.2024 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону 1058 свідчить про відсутність права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги, оскільки з 23.12.2014 заявниці призначена пенсія за вислугу років, виплата якої призупинена з 12.01.2015, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років.

Позивач не погодилася з діями Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка не підлягає оподаткуванню та звернулася до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно з приписами статті 28 Закону України "Про освіту" від 23.05.1991 №1060-XII (чинного до 28.09.2017) система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1971 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 50 років - які народилися з 1 січня 1966 року по 30 червня 1966 року; 50 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1966 року по 31 грудня 1966 року; 51 рік - які народилися з 1 січня 1967 року по 30 червня 1967 року; 51 рік 6 місяців - які народилися з 1 липня 1967 року по 31 грудня 1967 року; 52 роки - які народилися з 1 січня 1968 року по 30 червня 1968 року; 52 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1968 року по 31 грудня 1968 року; 53 роки - які народилися з 1 січня 1969 року по 30 червня 1969 року; 53 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1969 року; 54 роки - які народилися з 1 січня 1970 року по 30 червня 1970 року; 54 роки 6 місяців - які народилися з 1 липня 1969 року по 31 грудня 1970 року; 55 років - які народилися з 1 січня 1971 року.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Kабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 (далі - Порядок №1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені, в тому числі, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років" (далі - Порядок №909).

Згідно з пунктом 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"- "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Верховний Суд у постанові від 15.06.2022 у справі №200/854/19-а виклав такі висновки щодо застосування права:

"...норма пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV в певній мірі допускає різночитання, проте Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

В цьому випадку, на переконання колегії суддів, норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах".

Право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на визначених законодавством посадах, досягненням пенсійного віку, працюючи на цих роботах, а також неотриманням такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду у справі № 260/323/20 від 22.02.2024.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на дату звернення до пенсійного органу із заявою від 22.09.2022 досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювала у закладах та установах державної або комунальної форми власності на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме на посаді вчителя української мови та літератури Терешківського ліцею Терешківської сільської ради Полтавського району Полтавської області /а.с. 77/, і має страховий стаж не менше ніж 29 років на відповідних посадах /зворот а.с. 74/.

ГУ ПФУ в Полтавській області, відмовляючи ОСОБА_1 у призначенні грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV, зазначило, що ОСОБА_1 23.12.2014 була призначена пенсія за вислугу років, а тому вона не має права на її отримання.

Разом з тим, виплату пенсії позивачу припинено з 12.01.2015, у зв`язку з працевлаштуванням позивача на роботу, яка дає право на призначення пенсії за вислугу років, що підтверджується рішенням Пенсійного фонду України в Полтавському районі №85 від 16.04.2015 /а.с. 50/.

Відповідачем визнано, що нарахована переплата пенсії за період з 12.01.2015 по 30.04.2015 позивачем погашена в повному обсязі шляхом внесення коштів на рахунок УПФУ в Полтавському районі Полтавської області.

Таким чином, фактично позивач не отримувала пенсійних виплат на підставі Закону №1788-ХІІ, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що рішення від 15.10.2024 №53 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України, без урахування всіх обставин, що мають значення для їх прийняття, а тому є протиправним та підлягає скасуванню відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України.

Зважаючи на те, що оскаржувані дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області відобразилися у прийнятті рішення від 15 жовтня 2024 року №53, яким порушено права позивача, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 жовтня 2024 року №53 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп., що підтверджується копією квитанції АТ "Таскомбанк" №0784-8588-2235-1592 від 14.11.2024 /а.с. 6/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 33/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, при задоволенні позову ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 15 жовтня 2024 року №53 про відмову в призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги згідно пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України 09 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Сич