Справа № 136/2288/24
Суддя: Присяжний О. І.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/2288/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2024 р. м.Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Присяжний О.І., отримавши та розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Андрія Лазарчука про притягнення до відповідальності за порушення права громадянина на звернення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася із вищевказаним позовом до Липовецького районного суду Вінницької області, як адміністративного суду.

В даній заяві позивач просить суд притягнути до відповідальності начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Андрія Лазарчука, за ст. 24 Закону України "Про звернення громадян", стягнувши суму морального збитку на розсуд суду.

Відповідно до інформації зазначеної у позові та доданих до матеріалв справи документів, вбачається, що позивач ОСОБА_1 проживає у АДРЕСА_1 .

Частиною 2 статті 171 КАС України, встановлено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається із частини 5 статті 171 КАС України, якщо буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 29 КАС України.

Відповідно до ст. 20 КАС України місцевим загальним судам, як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; адміністративні справи за позовними заявами територіального центру комплектування та соціальної підтримки з приводу тимчасового обмеження громадян України у праві керування транспортним засобом під час мобілізації.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що до адміністративної відповідальності позивача не притягнуто, будь-яких рішень стосовно неї не винесено. Позивач просить притягнути до відповідальності начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Андрія Лазарчука щодо неналежного розгляду її звернення.

Таким чином, в розумінні ч. 2 ст. 20 КАС України предметна підсудність даного спору визначає віднесення його до компетенції та підсудності саме окружного адміністративного суду, що виключає можливість його вирішення місцевим загальним судом як адміністративним з визначенням загальної підсудності за місцем реєстрації позивача.

Правила предметної підсудності разом з правилами територіальної та інстанційної підсудності складають алгоритм визначення компетентного суду для розгляду і вирішення окремих категорій адміністративних справ.

Виходячи з визначеного ст. 8 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття "суд, встановлений законом", входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Європейський суд з прав людини від 20.07.2006 р. по справі "Сокуренко і Стригун проти України", зазначив, що фраза "судом встановленим законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.78 р. у справі "Zand v. Austria" визначено, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів".

При цьому, розгляд судом предметно непідсудної йому справи може призвести до ухвалення незаконного рішення, обмежити право кожного на судовий захист належним судом, позбавити можливості скористатися правом на апеляційне чи касаційне оскарження рішення.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 серпня 2019 року у справі N 855/364/19.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 5 ст. 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до підсудності іншого суду.

В той же час, Кодекс адміністративного судочинства України не визначає порядок дій суду першої інстанції у разі подання до суду позову, який предметно не підсудний цьому суду, не визначає можливості повернення такого позову заявнику чи направлення його до суду, до предметної підсудності якого віднесено розгляд справи.

Частиною шостої статті 7 КАС України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

Оскільки належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил предметної, інстанційної та територіальної підсудності, суд першої інстанції, встановивши, що спір за правилами предметної підсудності встановленої законом належить до юрисдикції іншого суду, доходить висновку про необхідність направлення справи для розгляду до адміністративного суду до предметної юрисдикції якого належить її розгляд.

За даних обставин адміністративна справа підлягає передачі до Вінницького окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 20, 29, 171 КАС України України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до начальника відділу поліції №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Андрія Лазарчука про притягнення до відповідальності за порушення права громадянина на звернення - передати за підсудністю до Вінницького окружного адміністративного суду (21001, м. Вінниця, вул. Брацлавська, 14).

Копію ухвали направити позивачу за адресою, вказаною нею в позовній заяві для відома.

Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олексій ПРИСЯЖНИЙ