Справа № 160/28755/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/28755/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року (суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного архітектора начальника відділу архітектури та інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Покровської міської ради Галанової Вікторії Вікторівни

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить: визнати незаконним та скасувати рішення Головного архітектора начальника відділу архітектури та інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Покровської міської ради Галанової Вікторії Вікторівни, від 30.04.2024 про відмову в зміні адреси належного позивачеві будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 ; зобов`язати Головного архітектора начальника відділу архітектури та інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Покровської міської ради Галанову Вікторію Вікторівну прийняти рішення про зміну адреси належного позивачеві будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 та внести інформацію про зміну адреси об`єкта нерухомого майна до Реєстру будівельної діяльності.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з посиланням на постанову ВП ВС від 18 вересня 2019 року в справі № 826/15287/17, зазначив, що у спірних правовідносинах, пов`язаних із реалізацією зміни адреси об`єкту нерухомого майна з метою оформлення права власності внаслідок закінчення будівництва свідчить про наявність спору про право.

За висновком суду першої інстанції, спір має цивільно-правовий характер і не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до прийняття незаконного рішення. Зокрема, апелянт зазначає, що нею було обрано належний спосіб захисту прав, даний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Поза увагою суду першої інстанції залишилась та обставина, що відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження: прийняття рішень про присвоєння, зміну, коригування, анулювання адрес об`єктів нерухомого майна у випадках та порядку, встановлених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Отже, приймаючи відповідне рішення, яке є предметом оскарження в даній справі, відповідач діяв на виконання владних повноважень, наданих законом, а тому спір має бути вирішений в порядку адміністративного судочинства.

При цьому є помилковим висновок суду першої інстанції, що метою звернення позивача є оформлення права власності внаслідок закінчення будівництва, адже, по-перше, мета звернення не визначає предметну юрисдикцію спору, по-друге, навіть питання реєстрації права власності, якщо вони пов`язані з наданням адміністративних послуг, розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Також є абсолютно необґрунтованим посилання суду на постанову Великої Палати Верховного Суду в справі № 826/15287/17, адже в цій справі предмету спору була бездіяльність Сільського голови щодо розгляду та прийняття рішення щодо зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб з будинку, який належить ТОВ «ФК АЛЬКОР ІНВЕСТ» на праві приватної власності, за заявою нового власника. Тобто, предмет спору в наведеній справі не є аналогічним до предмету спору в справі № 160/28755/24 ані за суб`єктним складом, ані за характером спірних правовідносин, а тому висновки ВП ВС у справі № 826/15287/17 не є застосовними в даній справі.

Більш того, суд першої інстанції не дослідив та не врахував, що справи, подібні до даної, розглядаються адміністративними судами, підхід щодо юрисдикційних повноважень адміністративних судів у подібних правовідносинах є стабільним та передбачуваним.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для її скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року в адміністративній справі № 160/28755/24 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з 17 грудня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 17 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя І.Ю. Добродняк

суддя А.В. Суховаров