Справа № 761/40811/24
Суддя: Юзькова О. Л.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/688/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

представника позивача Козлова П.Б.,

представника відповідача Нишпал І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, мотивуючи свої вимоги наступним. 29.10.2024 на адресу позивача надійшла постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 15.10.2024 за Актом фактичної перевірки № 104407/26/15/07/45383999. Суть порушення - порушення порядку проведення розрахунків, а саме: суб`єкт господарювання не забезпечив можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв за продані товари, чим порушив п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків до яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв за продані ними товари). Таким чином, над думку відповідача ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 163-15 КУпАП. На позивача накладено стягнення у розмірі 17 000,00 грн. Разом з тим, з матеріалів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 адміністративного стягнення не вбачається повторність правопорушення. Такі відомості відсутні і в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, позивачем було виконано положення п. 1 постанови КМУ № 894 в частині забезпечення можливості безготівкового рахунку за придбані товари. ТОВ «Базис кейс» встановило та використовує платіжні термінали для забезпечення безготівкового розрахунку із споживачами. Також, суб`єктом адміністративного правопорушення не може бути директор Товариства, оскільки до його функціональних обов`язків не входить проведення готівкових або безготівкових розрахунків. Зважаючи на викладене, представник позивача просить суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 15 жовтня 2024 за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП, яка винесена відносно ОСОБА_1 за актом фактичної перевірки.

Провадження у справі відкрито 01.11.2024, відповідно до положень ст. ст. 12, 260 КАС України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача подав відзив на позов, де зазначив наступне. Під час перевірки було встановлено, що ТОВ «Базис Кейс» здійснює свою господарську діяльність, а саме реалізацію тютюнових виробів та продуктів харчування виключно за готівковий рахунок. Зазначене є порушенням п. 1 постанови КМУ від 29.07.2022 № 894 «Про встановлення строків, до настання яких торгівці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (надані послуги)» відповідно до якого торгівці мають забезпечити здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно. За результатами проведеної перевірки складено акт фактичної перевірки від 16.09.2024 реєстраційний номер № 104407/26/15/07/45383999 від 17.09.2024. В подальшому складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та 15.10.2024 директора ТОВ «Базис Кейс» ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності. Так, згідно наявної інформації ОСОБА_1 притягався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП постановою від 24.04.2024. Таким чином, підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши наявні докази, суд приходить до наступних висновків.

Встановлено, що 16.09.2024 Головним управлінням ДПС у м. Києві складено Державної податкової служби України за результатами проведення фактичної перевірки складено Акт, відповідно до якого в діяльності ТОВ «Базик Кейс» виявлено порушення п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги».

08.10.2024 посадовою особою ГДІ ГУ ДПС у м. Києві Перміновим О.І. складено протокол про адміністративне правопорушення відносно посадової особи (директора) ТОВ «Базик Кейс» ОСОБА_1 щодо порушення порядку здійснення розрахунків, а саме: при проведенні фактичної перевірки кіоску за адресою м. Київ, вул. Інженерна, 1 (прим. 1), що належить ТОВ «Базик Кейс» встановлено, що не забезпечено перехід на обов`язкове приймання спеціальних платіжних засобів для здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги). Платіжний термінал відсутній, чим порушено п. 1 Постанови КМУ № 894 від 29.07.2022 Вказане порушення зафіксовано в акті фактичної перевірки№ 104407/26/15/07/45383999.

15.10.2024 директора ТОВ «Базик Кейс» ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 8 КУпАП визначає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, за ч. 1 ст. 163-15 КУпАП передбачена відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів і тягне за собою накладення штрафу на фізичну особу - підприємця, посадових осіб юридичної особи від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 ст. 163-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії передбачені частиною першою цієї статті, вчинена особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за таке ж порушення, які тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Як вбачається з матеріалів справи, і не заперечується представником відповідача, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності у зв`язку із відсутністю в кіоску за адресою: м. Київ, вул. Інженерна, 1(прим. 1) платіжного терміналу що свідчить про порушення порядку проведення розрахунків в безготівковій формі.

За положеннями п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 29.07.2022 «Про встановлення строків, до настання яких торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги)» відповідно до якого встановлено, що торговці повинні забезпечити можливість здійснення безготівкових розрахунків (у тому числі з використанням електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв) за продані ними товари (надані послуги), включаючи товари (послуги), реалізація (надання) яких здійснюється дистанційно: 1) з 1 січня 2023 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення понад 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту); 2) з 1 січня 2024 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення від 5 до 25 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту); 3) з 1 січня 2025 р. - торговці, які провадять господарську діяльність у населених пунктах з чисельністю населення менше ніж 5 тис. осіб (крім торговців, зазначених у підпункті 4 цього пункту); 4) з 1 січня 2026 р. - торговці - фізичні особи - підприємці - платники єдиного податку першої групи, торговці, які здійснюють торгівлю з використанням торгових автоматів, виїзну (виносну) торгівлю, продаж власноручно вирощеної або відгодованої продукції.

Разом з тим, вищезазначені норми постанови Кабінету Міністрів України не встановлюють обов`язковість забезпечення торговцем способу безготівкових розрахунків виключно з використанням платіжного терміналу та передбачають, а не виключають використання електронних платіжних засобів, платіжних застосунків або платіжних пристроїв.

При цьому, докази відсутності інших пристроїв, які дозволяють ТОВ «Базик Кейс» здійснювати розрахунок за продаж товарів в безготівковий формі матеріали справи не містять.

Не було їх отримано і під час розгляду справи по суті. Представником відповідача не були спростовані доводи представника ОСОБА_1 щодо наявності у Товариства здійснення розрахунків за допомогою відповідних застосунків (електронних платіжних систем), QR кодом.

Також наявні матеріали справи не свідчать і про наявність обставин, з якими чинні норми КУпАП передбачена відповідальність посадової особи суб`єкта господарювання за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 163-15 КУпАП.

За положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи надані суду докази на предмет доведення виниОСОБА_1 , суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

На необхідності застосування принципу презумпції невинуватості в справах про адміністративні правопорушення наголосив Верховний Суд в п. 39 Постанови від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, зазначивши, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

За приписами п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Пунктом 3 ч.3 ст.286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд вважає за необхідне скасувати постанову, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. ст.ст.5-7, 9, 77, 90, 132, 139, 241-247, 286 КАС України, ст.ст. 163-15,247 КУпАП, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову від 15 жовтня 2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 163-15 КУпАП скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в м. Києві суму сплаченого судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя