Справа № 420/29427/24
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

18 грудня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 19.09.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати мені, ОСОБА_1 , за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на мою користь індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо вирішення питання про наявність у мене, ОСОБА_1 , права на отримання індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 18.09.2024 відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату на мою користь індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 18.09.2024 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 29.11.2017 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира евакуаційного батальйону. З 05.03.2015 є учасником бойових дій. Під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 нараховувалася та виплачувалась індексація грошового забезпечення. Натомість, перебуваючи в черговому відряджені йому стало відомо, що військовою частиною НОМЕР_2 за період з 29.11.2017 по 01.03.2018 року індексація грошового забезпечення взагалі не виплачувалась, а також, здійснюючи нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022, відповідач фактично враховував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, тобто, виплачено тільки «поточну» індексацію грошового забезпечення. 01 вересня 2024 року позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 із рапортом в якому просив нарахувати та виплатити за період з 29.11.2017 по 01.03.2018 індексацію грошового забезпечення. Натомість листом від 12.09.2024 року вих. №4143, який отримав 16.09.2024 військова частина НОМЕР_2 повідомила: нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період 25.07.2017 по 31.12.2017 включно з урахуванням січня 2008 року не є можливим, на підставі того, що військова частина НОМЕР_2 перебувала на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) до 01.01.2018, а тому, виплата грошового забезпечення, у тому числі індексації проводилось військовою частиною НОМЕР_5 ; індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 28.02.2018р.р., не проводилась, оскільки додаткові бюджетні асигнування на проведення індексації військовій частині НОМЕР_2 не виділялися; в частині вимог щодо індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 31.12.2022 позивач отримував індексацію грошового забезпечення відповідно до вимог законодавства. Окрім розрахунок індексації за періоди з 25.07.2017 28.02.2018 та з 01.03.2018 31.12.2022 з якого вбачається: 1. відповідачем все ж таки, була нарахована сума індексації але не виплачена, починаючи з дня його зарахування по 31.12.2017; 2. індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2018 по 28.02.2018, взагалі не проводилась; 3. здійснюючи нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з грудня 2018 року, військова частина НОМЕР_2 фактично враховувала лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, тобто, виплачено тільки «поточну» індексацію грошового забезпечення; 4. військовою частиною НОМЕР_2 проігноровано та не вирішено питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 31.12.2022.

Вважає, що відповідач своєю бездіяльністю порушує мої права щодо своєчасного отримання однієї із складових мого грошового забезпечення.

Ухвалою від 24.09.2024 поновлено позивачу пропущений строк на звернення до суду, прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено розглянути її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ст.262 КАС України. Витребувано у Військової частини НОМЕР_2 наступну інформацію та докази, а саме:

- належним чином засвідчені копії доказів нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 (із зазначенням його складових);

- належним чином засвідчені копії доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 28.02.2018 (із зазначенням базового місяця (місяця підвищення грошового забезпечення) для її нарахування).

03.10.2024 до суду надійшов відзив (вх..№ЕС/48637/24) військової частини НОМЕР_2 з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог. У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що з моменту заснування військової частини НОМЕР_2 , тобто, з 01 січня 2017 року, військова частина НОМЕР_2 була зарахована на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ). Лист помічника Командувача Сухопутних військ ЗСУ від 10.01.2017 року наявний в матеріалах справи. До уваги суду, військова частина НОМЕР_2 була знята з фінансового забезпечення військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ) та зарахована до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01.01.2018 року. Лист помічника командувача Сухопутних військ ЗСУ від 21.12.2017 року наявний в матеріалах справи. Тобто, до 01.01.2018 року нарахування та виплата грошового забезпечення, у тому числі індексації проводилось військовою частиною НОМЕР_4 . Військова частина НОМЕР_2 не мала і не має можливості нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.11.2017 по 31.12.2017 рік. До того ж, у військовій частині НОМЕР_6 відсутні документи щодо нарахування та виплати грошового забезпечення, у тому числі індексації, які нараховувались військовою частиною НОМЕР_5 за даний період. Вищезазначене, військовою частиною НОМЕР_2 позивачу було повідомлено.

04.10.2024 до суду надійшла (вх..№ЕС/49304/24) відповідь на відзив. У наданій відповіді на відзив ОСОБА_1 наголошує, що дійсно військова частина НОМЕР_2 з 01.01.2017 року по 31.12.2017 рік перебувала на фінансовому (грошовому) забезпечення при військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_2 ). При цьому, нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_6 здійснювалось саме військовою частиною НОМЕР_2 , а не військовою частиною НОМЕР_4 . Військовою частиною НОМЕР_4 проводилась лише виплата грошового забезпечення на підставі відомостей, які надавались за підписом командира військової частини НОМЕР_2 та начальника відділу фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 . Тобто, нарахування здійснювала військова частина НОМЕР_2 , а військова частина НОМЕР_4 здійснювала лише виплату відповідно до поданих документів, що подавала військова частина НОМЕР_2 . А тому, військова частина НОМЕР_5 не здійснювала та не здійснює нарахування грошового забезпечення в тому числі і індексацію військовослужбовцям військової частини НОМЕР_6 . Разом з тим, з наданого відповідачем розрахунку про розмір нарахованої але невиплаченої індексації грошового забезпечення з базовим місяцем січень 2008р. вбачається, що за грудень 2017р. військовою частиною НОМЕР_2 нарахована індексація в сумі 4 258,75 грн., січень 2018р. та лютий 2018р. також 4 258,75грн., загальна сума якої склала 12 776,25 грн.

Надавши оцінку наведеним у відзиві обставинам, суд приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Так, зі змісту ст.48 КАС України слідує, що суд зобов`язаний встановлювати належність особи, зазначеної позивачем у якості відповідача, з огляду на те, чи повинна вона відповідати за позовними вимогами, заявленими в адміністративному позові.

При цьому наведеною процесуальною нормою передбачена можливість заміни неналежного відповідача належним, якщо суд приходить до висновку, що саме ця особа має відповідати за пред`явленим позовом.

Відповідно до ч.3 ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з ч.ч.4-6 ст. 48 КАС України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

У поданій до суду відповіді на відзив ОСОБА_1 підтвердив той факт, що в/ч НОМЕР_2 у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 перебувала на фінансовому забезпеченні в/ч НОМЕР_4 однак він заперечує необхідність залучення до участі у справі в/ч НОМЕР_4 з міркувань того, що в/ч НОМЕР_4 здійснювала лише фактичну виплату коштів, що нараховувались військовою частиною НОМЕР_2 .

З листів фінансово-економічного управління командування сухопутних військ Збройних Сил України від 10.01.2017 та від 21.12.2017 дійсно вбачається, що в період з 01.01.2017 по 31.12.2017 військова частина НОМЕР_2 була зарахована до фінансового забезпечення в/ч НОМЕР_4 (а.с.16-17).

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність залучити до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_4 , оскільки саме вона була розпорядником бюджетних коштів, що виділялись для виплат грошового забезпечення військовослужбовцям у тому числі позивачу.

Надання військовій частині НОМЕР_4 відомостей про необхідність нарахування та виплат коштів без зазначення індексації або іншої складової грошового забезпечення не свідчить про відсутність відповідальності у розпорядника коштів в/ч НОМЕР_4 , відповідальності за правильність здійснення виплати грошового забезпечення.

До того ж, суд повинен забезпечити участь представника в/ч НОМЕР_4 до розгляду справи та надати цій частині можливості висловити свою позицію з приводу заявлених вимог ОСОБА_1 , адже суд зобов`язаний встановити всі обставини справи, надати оцінку кожному доказу та тим самим здійснити повний та детальний розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 46, 48, 73, 74, 77, 79, 80, 145, 236, 248 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Залучити до участі у справі № 420/29427/24 в якості другого відповідача Військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Зобов`язати позивача протягом 5 днів з моменту отримання копії ухвали суду направити на адресу залученого відповідача копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати до суду протягом 2 днів.

Розпочати спочатку розгляд справи № 420/29427/24.

Встановити залученому відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Відзив подається до суду разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА