Справа № 160/25585/24
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), яка надійшла в підсистемі «Електронний Суд», в якій просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 1 із шкідливими умовами праці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 03.08.1987 по 14.12.1987, з 22.12.1987 по 31.10.1989, з 18.12.1989 по 31.03.1994:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком № 2 із шкідливими умовами праці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 01.04.1994 року по 22.08.1998;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.02.2024 року.
Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії. Позивач зазначає, що правових підстав для незарахування спірних періодів його роботи не існувало, а тому вони мають бути зараховані до страхового стажу позивача.
30 жовтня 2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано відзив на позовну заяву, який надійшов від представника відповідача в системі «Електронний Суд». Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі та зазначає, що не зарахував спірні періоди з підстав, викладених у рішенні, яке є предметом оскарження. Разом з відзивом надано матеріали пенсійної справи позивача.
Згідно положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Рішенням відповідача від 26.08.2024 року №814 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що, зокрема, до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано періоди з 03.08.1987 року по 14.12.1987 року та з 18.12.1989 року по 31.03.1994 року, оскільки відсутні пільгові довідки, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Періоди за Списком №2 не зараховано - періоди з 01.04.1994 по 31.07.1996 року - на посаді електрозварника ручної зварки, з 01.08.1996 по 31.12.1996 роки - на посаді електрозварника, з 03.01.1997 по 28.02.1998 роки - на посаді електрозварника ручної зварки - оскільки відсутні довідки, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. Оскільки відсутня довідка про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній за періоди роботи з 03.08.1987 по 14.12.1987, відсутні підстави для зарахування строкової військової служби з 22.12.1987 по 31.10.1989 до пільгового стажу.

Вважаючи таке рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Застосовуючи вищевикладені положення до обставин цієї справи суд зазначає наступне.

Щодо періодів з 03.08.1987 року по 14.12.1987 року та з 18.12.1989 року по 31.03.1994 року.

Відповідач не зарахував ці періоди з посиланням на відсутність пільгової довідки.

В трудовій книжці позивача від 19.12.1986 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:

4) 03.08.1987 року прийнятий на ремонтно-монтажну ділянку №4 слюсарем з ремонту металургійного обладнання 4-го розряду, наказ №157 від 02.09.1987 р.;

5) 14.12.1987 року звільнений за ст. 36 Кодексу законів про працю УРСР за уходом в радянську армію, наказ №269 від 30.12.1997 р.;

7) 18.12.1989 року - прийнятий на ділянку №4 слюсарем-ремонтником 4-го розрядку, наказ №341 від 29.12.1989 р.;

8) 01.04.1994 року переведений електрозварювальником ручного зварювання там же по 4-му розряду, наказ № 27-к від 06.05.1994 р.

Позивач зазначав, що достатнім є підтвердження лише належності посад до Списків, надання довідок не вимагається, при цьому надати їх не можливо, оскільки відповідні архіви затоплені, що встановлено рішенням суду в іншій справі.

Посилання на іншу справу судом відхиляється, оскільки оцінка доказів здійснюється безпосередньо (ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України). Позивачем у справі №208/3621/17 була інша особа з іншим робочим місцем, яка надавала в якості доказів лист, який стосувався саме надання відповіді на її запит.

Щодо обставин, які необхідно підтвердити для призначення пільгової пенсії, суд зазначає, що такими обставинами є належність посади до Списку, зайнятість на цій посаді на повний робочий день, а також атестація посади, що безпосередньо вказано у нормі права (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV).

Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а.

Підтвердження зайнятості повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці є однією з обов`язкових умов при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, таке підтвердження може містити безпосередньо трудова книжка, проте, у разі відсутності в ній таких записів, подання уточнюючої довідки є обов`язковим.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року № 216/8709/15-а(2-а/216/17).

В трудовій книжці позивача підтвердження зайнятості на повний робочий день відсутнє.

Водночас, щодо зайнятості саме на повний робочий день суд зауважує, що відомості про неповний робочий час та режим роботи обов`язково зазначаються в наказі про прийом на роботу.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 02.10.2018 року у справі №473/3863/16-а.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 04.07.2023 року у справі №580/4012/19.

Отже, суд констатує зайнятість позивача на повний робочий день, оскільки відсутні відомості про зайнятість на неповний робочий день.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.19195 року №1173 затверджено Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах. Згідно цієї постанови посада, яку обіймав позивач, відносилась до пільгової пенсії за Списком №2.

Проте, Постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про внесення доповнень і змін до Списків виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 09.08.1991 року №591 внесені доповнення до: «… 3. В подразделы 1-4 раздела III "Металлургическое производство (черные металлы)": 1030200а-1753а - «Рабочие ремонтных служб, занятые ремонтом оборудования в местах его установки на участках (рабочих местах) действующих производств, где основные рабочие, ведущие технологический процесс, пользуются правом на льготное пенсионное обеспечение по Списку №1: слесари - ремонтники, …».

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 за №383, при призначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 р. та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.1992.

З аналізу вищенаведеного Наказу №383, можливо зробити висновок про наявність у позивача правових підстав для зарахування всього періоду роботи обох спірних періодів до пільгового стажу за Списком №1.

Аналогічне правозастосування здійснено Дніпропетровським апеляційним адміністративним судом у постанові від 18.08.2018 року у справі №808/1175/18.

Також з 11.03.1994 року діяв Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, згідно якого займана позивачем посада також належала до Списку №1 (1010300а-19931)

Отже, спірні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Щодо періоду з 22.12.1987 року по 31.10.1989 року.

Згідно запису №6 трудової книжки позивача від 19.12.1986 року НОМЕР_2 він в період з 22.12.1987 року по 31.10.1989 року проходив службу в рядах радянської армії.

Пунктом 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-XII встановлено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Судом вже зроблено висновок, що до військової служби позивач займав посаду за Списком №1. Як наслідок, період проходження військової служби також підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №1.

Щодо періоду з 01.04.1994 року по 22.08.1998 року.

В трудовій книжці позивача від 19.12.1986 року НОМЕР_2 наявні наступні записи:

8) 01.04.1994 року переведений електрозварювальником ручного зварювання там же за 4 розрядом, наказ №27 від 06.04.1994 р.;

9) 31.07.1996 року звільнений за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України за переводом, наказ №140 від 05.08.1996 р.;

10) 01.08.1996 року прийнятий електрозварювальником 5 розряду за переводом, наказ №5 від 01.08.1996 р.;

11) 31.12.1996 року звільнений за п. 5 ст. 36 Кодексу законів про працю України за переводом, наказ №29 від 31.12.1996 р.;

11) 03.01.1997 року прийнятий за переводом електрозварювальником ручного зварювання 5 розряду, наказ № 5 від 09.01.1997 р.;

11) 28.02.1998 року звільнений за ст. 38 Кодексу законів про працю України за власним бажанням, наказ №20 від 06.09.1998 р.;

Передусім суд констатує очевидну описку в позовній вимозі, оскільки йдеться про кінцеву дату спірного періоду як « 28.02.1998», а не про « 22.08.1998», оскільки остання дата не виокремлюється за матеріалами справи та суперечить підставам позову, згідно яких в цю дату за записом №11 позивача звільнено за власним бажанням.

Отже, суд виходить з того, що позовні вимоги щодо Списку №2 заявлено за період з 01.04.1994 року по 28.02.1998 року, тобто, щодо трьох періодів роботи позивача електрозварювальником.

При цьому суд зауважує, що з 01.01.1997 року по 02.01.1997 року позивач не був працевлаштований, в зв`язку з чим ці два дні підлягають виключенню з цього періоду, через що заявлений період ділиться на дві частини.

Згідно спірного рішення відповідач не зарахував ці періоди з підстав відсутності пільгової довідки, тобто з тих же підстав, що й періоди за Списком №1. Як наслідок, правозастосування та його мотиви щодо цієї частини позовних вимог є тотожними.

Суд констатує наявність цієї посади у Списку №2 756), а також повторює, що відомості про неповний робочий день в трудовій книжці позивача відсутні.

Отже, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Суд констатує протиправність спірного рішення відповідача та наявність підстав для його скасування.

Узагальнено суд зауважує, що на виконання цього рішення суду зараховуються наступні періоди:

1) з 03.08.1987 року по 14.12.1987 року по Списку №1;

2) з 18.12.1989 року по 31.03.1994 року по Списку №1;

3) з 22.12.1987 року по 31.10.1989 року по Списку №1;

4) з 01.04.1994 року по 31.12.1996 року по Списку №2;

5) з 03.01.1997 року по 28.02.1998 року по Списку №2;

Відповідач у спірному рішенні визнав наявність у позивача стажу:

1) по Списку №1 0 років 04 місяці 0 днів;

2) по Списку №2 відсутній.

На виконання цього рішення суду позивачу додатково зараховується:

1) по Списку №1 6 років 6 місяців 6 днів

2) по Списку №2 3 роки 10 місяців 27 днів.

Таким чином, підсумковий стаж позивача (з урахуванням первісно зарахованого) складає:

1) по Списку №1 6 років 10 місяців 6 днів

2) по Списку №2 3 роки 10 місяців 27 днів.

Наступні підстави позову стосувались здійснення взаємного зарахування періодів роботи позивача. Водночас, відповідачем це питання не вирішувалося з огляду на відсутність стажу, який належить взаємного зарахувати, тобто спір з цього питання не існує, а тому не може бути вирішений, а ці позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Аналогічне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постанові від 17.10.2024 року у справі №160/4512/24.

Отже, за результатом судового розгляду цієї справи суд констатує протиправність спірного рішення відповідача та наявність правових підстав для зарахування до пільгового стажу позивача окремих заявлених позивачем періодів. В задоволенні вимог про призначення пенсії суд відмовляє з підстав їх передчасності, натомість судом здійснюється вихід за межі позовних вимог та покладається на відповідача зобов`язання повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією про сплату від 10.10.2023 року. Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений судовий збір за подання позову підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Судовий збір належить стягнути у повному розмірі, оскільки основна позовна вимога задоволена повністю.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 30.09.2020 року у справі №640/9717/19.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 26.08.2024 року №814, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №1 періоди роботи:

1) з 03.08.1987 року по 14.12.1987 року;

2) з 18.12.1989 року по 31.03.1994 року;

3) з 22.12.1987 року по 31.10.1989 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком №2 періоди роботи:

1) з 01.04.1994 року по 31.12.1996 року;

2) з 03.01.1997 року по 28.02.1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 01.02.2024 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні, та прийняти рішення згідно з вимогами законодавства.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під`їзд 3, поверх 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 297, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко