Справа № 380/13097/24
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЯР-КОМ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд суду надійшла позовна заява Приватного підприємства «ЯР-КОМ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість від 19.03.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України поновити реєстрацію платника податку на додану вартість Приватного підприємства «ЯР-КОМ» з дати реєстрації 01.03.2022, шляхом внесення відповідного запису до Реєстру платників податку на додану вартість із збереженням індивідуального податкового номеру 55, та збереженням облікових даних, записів та стану рахунків інтегрованої картки Приватного підприємства «ЯР-КОМ» в системі електронного адміністрування ПДВ (СЕА) щодо суми податку у розмірі 1425320,42 грн (податковий кредит), на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, які були наявні - до прийняття рішення від 19.03.2024 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що рішення податкового органу про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість з підстав подання протягом 12 календарних місяців податкової звітності з ПДВ, що на думку відповідача свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту протягом періоду з 01.02.2023 по 31.01.2024, є безпідставним та необґрунтованим.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Львівській області, у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечив, з підстав, що Приватне підприємство «ЯР-КОМ» () зареєстровано платником ПДВ 01.03.2022. Протягом 12 послідовних податкових місяців з 01.02.2023 по 31.01.2024 платник подавав податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів та мав за останні 12 місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень. У результаті цього і з`явилися підстави для анулювання реєстрації Приватного підприємства «ЯР-КОМ» як платника ПДВ, відповідно до пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V Податкового кодексу України. Враховуючи викладене, та керуючись пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, складено реєстр поданих декларацій від 16.12.2021 № 3902/213-01-18-08, з якого вбачається, що платником протягом 12 послідовних місяців було подано декларації з «нульовими» показниками. У подальшому, ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення за формою № 6-РПДВ про анулювання реєстрації платника ПДВ Приватного підприємства «ЯР-КОМ» від 19.03.2024 № 7862.

Представником позивача в спростування заперечень відповідача, висловлених у відзиві на позовну заяву, подано до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що жодного повідомлення від контролюючого органу про анулювання реєстрації платником ПДВ позивачу до моменту подання ним позовної заяви не надходило, а про дане анулювання реєстрації платника податку на додану вартість позивачу стало відомо випадково, при отриманні відмови у реєстрації декларації від ДПС України. Більше того копія рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ була отримана лише 02.07.2024 на вимогу позивача шляхом надіслання відповідачем-1 повідомлення в електронному кабінеті платника податків, що додатково підтверджує порушення з боку відповідача-1 положень чинного законодавства України щодо порядку анулювання реєстрації платників податків на додану вартість.

Представник відповідача, Державної податкової служби України, у поданому на позовну заяву відзиві проти позову заперечив, з підстав, що Приватне підприємство «ЯР-КОМ» протягом 12 послідовних податкових місяців з 01.02.2023 по 31.01.2024 подавав податкові декларації з податку на додану вартість, які свідчили про відсутність постачання/придбання товарів та мав за останні 12 місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень. Враховуючи викладене, та керуючись пп. «г» п. 184.1 ст. 184 розділу V ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями ГУ ДПС у Львівській області прийнято рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ Приватного підприємства «ЯР-КОМ» від 19.03.2024 № 7862. Вказує, що нормами ПК України та Порядку № 569 не передбачено відновлення закритого рахунку платника податків в СЕА після скасування реєстрації такого суб`єкта господарювання платником ПДВ та поновлення в облікових даних платника податку суми ПДВ, без проведення обчислення відповідно до формули визначеної пунктом 9 Порядку № 569, навіть у випадку поновлення свідоцтва платника ПДВ.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає наступне.

Ухвалою судді від 21.06.2024 вказану позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 03.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою від 07.08.2024 суд призначив справу за позовом Приватного підприємства «ЯР-КОМ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 04.09.2024 суд задовольнив заяву представника відповідача-2 у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; судові засідання у справі № 380/13097/24 проводити в режимі відеоконференції з використанням комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon (веб-посилання - https://vkz.court.gov.ua) за участю представника відповідача-2 поза межами приміщення суду.

Згідно з протоколом судового засідання від 07.11.2024, суд повідомив сторін, що рішення у справі буде прийняте у порядку, передбаченому щодо даної категорії справ.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що Приватне підприємство «ЯР-КОМ» зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.02.2020, а також зареєстровано платником ПДВ з 01.03.2022. Основний вид діяльності 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Львівській області від 13.03.2024 № 14/04-10 Приватне підприємство «ЯР-КОМ» подавало до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2023 по 31.01.2024, які свідчать про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, підтверджено податковими деклараціями з податку на додану вартість впродовж 12 послідовних податкових місяців.

Головне управління ДПС у Львівській області прийняло рішення від 19.03.2024 № 7862 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Приватного підприємства «ЯР-КОМ» (, індивідуальний податковий номер 55).

В обґрунтування прийняття рішення відповідачем зазначено, що:

1) Платник Приватне підприємство «ЯР-КОМ» протягом 12 послідовних податкових місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійсненних з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджується довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців від 13.03.2024 № 14/04-10.

2) Платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.02.2023 по 31.01.2024 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень.

Вважаючи, що спірне рішення, прийнято з порушенням вимог чинного законодавства позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі ПК України).

Відповідно до підпунктів 49.2, 49.4 статті 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Податкова звітність з податку на додану вартість подається в електронній формі контролюючому органу всіма платниками цього податку з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

Пунктом 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Відповідно до пункту 180.1 статті 180 ПК України, для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є: 1) будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу; 2) будь-яка особа, що зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку; 3) будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено. Норми цього пункту не застосовуються до операцій з ввезення на митну територію України фізичними особами (громадянами) чи суб`єктами підприємницької діяльності, які не є платниками податку, культурних цінностей, зазначених у пункті 197.7 статті 197 цього Кодексу; 4) особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без утворення юридичної особи; 5) особа - управитель майна, яка веде окремий податковий облік з податку на додану вартість щодо господарських операцій, пов`язаних з використанням майна, що отримане в управління за договорами управління майном. Для цілей оподаткування господарські відносини між управителем майна з власної господарської діяльності та його діяльності з управління майном прирівнюються до відносин на основі окремих цивільно-правових договорів. Норми цього підпункту не поширюються на управителів майна, які здійснюють управління активами інститутів спільного інвестування, фондів банківського управління, фондів фінансування будівництва та фондів операцій з нерухомістю, створених відповідно до закону; 6) особа, що проводить операції з постачання конфіскованого майна, знахідок, скарбів, майна, визнаного безхазяйним, майна, за яким не звернувся власник до кінця строку зберігання, та майна, що за правом успадкування чи на інших законних підставах переходить у власність держави (у тому числі майна, визначеного у статті 243 Митного кодексу України), незалежно від того, чи досягає вона загальної суми операцій із постачання товарів/послуг, визначеної пунктом 181.1 статті 181 цього Кодексу, а також незалежно від того, який режим оподаткування використовує така особа згідно із законодавством; 7) особа, що уповноважена вносити податок з об`єктів оподаткування, що виникають внаслідок поставки послуг підприємствами залізничного транспорту з їх основної діяльності, що перебувають у підпорядкуванні платника податку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; 8) особа - інвестор (оператор), який веде окремий податковий облік, пов`язаний з виконанням угоди про розподіл продукції.

Вимоги щодо реєстрації осіб як платників податку на додану вартість визначені пунктами 181.1 та 181.2 статті 180 ПК України, зокрема: у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи. Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Згідно з пунктом 182.1 статті 180 ПК України, якщо особа, яка відповідно до пункту 181.1 статті 181 цього Кодексу не є платником податку у зв`язку з тим, що обсяги оподатковуваних операцій відсутні або є меншими від встановленої зазначеною статтею суми, вважає за доцільне добровільно зареєструватися як платник податку, така реєстрація здійснюється за її заявою.

Порядок реєстрації платників податку на додану вартість передбачений статтею 183 ПК України.

Реєстрація платника податку на додану вартість діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі, якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту (підпункт г пункту 184.1 статті 184 ПК України).

Положенням про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1130 від 14.11.2014 (далі - Положення № 1130), яке розроблене відповідно до розділів, Податкового кодексу України та інших нормативно-правових актів, визначається порядок: реєстрації платників податку на додану вартість; анулювання реєстрації платників податку на додану вартість; ведення реєстру платників податку на додану вартість (далі - Реєстр); присвоєння індивідуального податкового номера платника податку на додану вартість; оприлюднення даних з Реєстру; перереєстрації платників податку на додану вартість; ведення документації при реєстрації/анулюванні реєстрації платників податку на додану вартість; формування і надання витягів та довідок з Реєстру.

Відповідно до підпункту г пункту 5.1 Положення № 1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Згідно з пунктом 5.2 Положення № 1130 анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

У силу пункту 5.5 Положення № 1130 контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників податку на додану вартість, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість у разі існування відповідних підстав. Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є: довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт г пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу). У реєстрі (переліку) зазначаються дані про реєстрацію особи платником ПДВ та по кожній декларації (податковому розрахунку) - податковий період, дата надходження декларації (податкового розрахунку) до контролюючого органу, загальні обсяги постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту звітного періоду, вказані у відповідних рядках та колонках податкової декларації (податкового розрахунку).

З аналізу наведених положень можна виснувати, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту г пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе, зокрема, у випадку подання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою про подання платником податку на додану вартість контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі № 820/2294/16, від 16.04.2020 у справі № 826/876/17.

Суд встановив, що оскарженим рішенням анульовано реєстрацію платника податку на додану вартість Приватного підприємства «ЯР-КОМ» з 19.03.2024, на підставі підпункту г пункту 184.1 статті 184 ПК України, платник протягом 12 календарних місяців подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту та платник подає податкові декларації з податку на додану вартість протягом періоду з 01.02.2023 по 31.01.2024 з показниками, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, та має за останні 12 календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій 0 гривень.

Наведені обставини прийняття рішення підтверджуються долученою до відзиву ГУ ДПС у Львівській області довідкою про подання платником ПДВ податкових декларацій від 13.03.2024 № 14/04-10.

Згідно довідки Головного управління ДПС у Львівській області від 13.03.2024 № 14/04-10 Приватне підприємство «ЯР-КОМ» подавало до податкового органу податкові декларації з податку на додану вартість за період з 01.02.2023 по 31.01.2024, які свідчать про відсутність постачання/ придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, підтверджено податковими деклараціями з податку на додану вартість впродовж 12 послідовних податкових місяців.

Зміст вказаної довідки позивач не заперечує та підтверджується наявними в матеріалах справи деклараціями з ПДВ за лютий 2023 року січень 2024 року, поданими Приватним підприємством «ЯР-КОМ» з нульовими показниками.

Заперечуючи правомірність рішення ГУ ДПС у Львівській області від 19.03.2024 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, позивач, посилається на те, що саме відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, є необхідною умовою для анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України.

Позивач стверджує про надання ним суду доказів здійснення ним господарських операцій. Зазначає, що в ЄРПН зареєстровано податкові накладні від 31.10.2023 № 3 на загальну суму 1 594,69 грн, в тому числі ПДВ 265,78 грн (дата реєстрації 06.11.2024) та від 30.11.2023 № 1 на загальну суму 1 594,69 грн, в тому числі ПДВ 265,78 грн (дата реєстрації 06.11.2024).

Суд відхиляє вказані доводи, оскільки, достатньою підставою анулювання реєстрації ПДВ за підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України є саме не подання контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подання такої декларації, яка свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Саме такі декларації і подавались позивачем.

Обов`язку перевіряти та співставляти дані декларування з відомостями ЄРПН у контролюючого органу немає.

Уточнюючі декларації у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітні податкові періоди позивачем до контролюючого органу не подавались.

Сам лише факт здійснення господарської діяльності щодо придбання товару (послуг), складання видаткових та податкових накладних, їх реєстрація в ЄРПН не призводить до автоматичного декларування сум ПДВ за такими накладними і не звільняє позивача від податкового обов`язку своєчасно подавати до контролюючого органу декларації з ПДВ, в яких відображати обсяги оподатковуваних операцій за місяць для нарахування та сплати податку, а невиконання позивачем такого обов`язку протягом 12 послідовних податкових місяців є обов`язковою підставою для анулювання реєстрації позивача, як платника ПДВ, на підставі пп.«г» п.184.1 ст.184 ПК України.

Позивач не надав жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальну відсутність у нього можливості виконувати відповідний податковий обов`язок у період з 01.02.2023 по 31.01.2024.

Надані позивачем до матеріалів справи докази, зокрема й податкові накладні щодо правовідносин з Приватним підприємством «Захід-Клас» також не засвідчують обґрунтованість позиції позивача у спірних правовідносинах, оскільки вони не відображені в податкових деклараціях позивача за вказаний період у рішенні контролюючого органу про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Вимоги ст. 184 ПК України анулювання свідоцтва платника ПДВ пов`язують виключно з даними податкової звітності, а не з даними інформаційних систем ДПС. Вказаною нормою не встановлено, а ні обмежень, а ні застережень у підставах анулювання платника ПДВ з підстав наявності у платника податку права на податковий кредит.

Чинне законодавство не зобов`язує контролюючий орган перед прийняттям рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ здійснювати перевірки наявності операцій, що підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за участю позивача. Підставою для прийняття такого рішення є довідка про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців.

Господарська діяльність має бути не тільки відображена у первинних документах учасників операції, але і у податкових деклараціях.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку про правомірність рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 19.03.2024 № 7862 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Приватного підприємства «ЯР-КОМ» ().

Щодо посилання позивача на те, що відповідач порушив порядок анулювання реєстрації платника податку, повідомивши товариство про своє рішення лише 02.07.2024 на вимогу позивача, суд зазначає таке.

Згідно п. 5.7 Положення № 1130 протягом трьох робочих днів після дня анулювання один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається контролюючим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи або за наявності відомостей про комісію з припинення (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію) або ліквідатора такої особи - за місцезнаходженням комісії. Примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ уважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або передано під розписку самому платнику податків - фізичній особі або відповідальній особі платника податків - юридичної особи чи будь-якій особі за наявності належним чином оформленої довіреності від платника податків (далі - Представник платника). Особа, яка отримує рішення, має пред`явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу.

Відповідно до п. 5.8 Положення №1130 якщо контролюючий орган або пошта не може вручити платнику податків примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ у зв`язку з незнаходженням посадових осіб, відмовою прийняти таке рішення, незнаходженням за місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків, то працівник того структурного підрозділу, яким надсилалось таке рішення, на підставі інформації від структурного підрозділу, до функцій якого входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або на підставі іншої інформації оформляє відповідну довідку, у якій вказує причину, що призвела до неможливості вручення примірника рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Зазначена довідка разом з примірником рішення про анулювання реєстрації, що не був вручений, зберігається в контролюючому органі, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Примірник рішення, що не був вручений, може бути переданий під розписку самому платнику податків чи Представнику платника в разі письмового або усного звернення до контролюючого органу, який прийняв рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ.

Рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду (п.5.10 Положення №1130).

Згідно з п. 56.2 ПК України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (п.56.3 ПК України).

Аналізуючи вищевказане, слід дійти висновку, що один примірник рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ надсилається контролюючим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи протягом трьох робочих днів після дня анулювання.

У той же час, на думку суду, дата отримання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ впливає лише на можливість його оскарження платником податків протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків такого рішення.

При цьому прийняття самого рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ залежало виключно від факту подання платником податку на додану вартість декларацій з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту, що підтверджувалось як самими деклараціями з податку на додану вартість, так і довідкою Відділу адміністрування ПДВ управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Львівській області від 13.03.2024 № 14/04-10 про подання платником ПДВ контролюючому органу декларації з податку на додану вартість протягом 12 послідовних податкових місяців, з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Суд акцентує увагу на тому, що неотримання рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ протягом трьох робочих днів після дня анулювання такої реєстрації, не може бути підставою для скасування такого рішення, оскільки це не передбачено ні приписами ПК України, ні приписами Положення № 1130.

У постанові Верховного Суду від 23.04.2020 по справі № 813/1790/18 було сформовано правову позицію, згідно якої порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Вказаного судом під час розгляду справи встановлено не було.

У відповідності до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд дійшов висновку, що за сукупністю встановлених у даній справі обставин оскаржене рішення ГУ ДПС у Львівській відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною 2 статті 2 КАС України, відтак позовні вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 139 КАС України повернення судових витрат позивачу, якому відмовлено у задоволенні позову не передбачено.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Приватного підприємства «ЯР-КОМ» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.