Справа № 160/27432/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Донецького державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області про стягнення витрат,-
14.10.2024 Донецький державний університет внутрішніх справ (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі третя особа), в якому просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 01.03.2021 по 05.09.2022. Так, 15.08.2018 року наказом № 213 о/с від 23.07.2018 р. ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту внутрішніх справ України та укладено Контракт про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України № 305 від 15.08.2018р. Наказом начальника головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 115 о/с від 01.03.2021 року капрала поліції ОСОБА_1 призначили на посаду поліцейського відділення № 1взводу № 1 роти батальйону конвойної служби № 2. Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 05.09.2022 року № 826 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 6 вересня 2022 року. 03.09.2024 відповідачу Донецьким державним університетом внутрішніх справ було направлено повідомлення № 4562/07-2024 від 26.06.2024р. про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з її утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 03.09.2024 року. Водночас, у добровільному порядку вказані витрати відповідачем не були відшкодовані, що і зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 11.11.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
23.10.2024 представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції в Донецькій області надав до суду пояснення, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.
28.10.2024 відповідач звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву. В обґрунтування відзиву відповідач зазначила, що спори про відшкодування витрат на навчання не підлягають розгляду в адміністративному суді, а підлягають розгляду в судах загальної юрисдикції, так як це не публічно-правові відносини, оскільки на цей час відповідач є фізичною особою. Окрім цього, позивачем порушений процесуальний строк для звернення з адміністративним позовом, оскільки позивачу стало відомо про порушене право в день звільнення відповідача з органів поліції. Також, вважає, що Донецький Державний університет є неналежним позивачем, так як витрати пов`язані з навчанням відшкодовуються виключно Міністерству Внутрішніх справ України, а не учбовим закладам.
01.11.2024 представником Донецького державного університету внутрішніх справ через підсистему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначає, що на момент укладання контракту про здобуття освіти у ДЮІ МВС від 15.08.2018 року № 305 та до моменту звільнення зі служби в Національній поліції України, ОСОБА_1 мала статус рядового поліції. Вказані правовідносини підпадають під дію спеціальних норм законодавства, якими регулюється діяльність працівників поліції, зокрема, Законом України «Про національну поліцію України». Служба відповідача є публічною, у зв`язку із чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідачу було направлено повідомлення № 4562/07-2024 від 26.08.2024р. про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського. Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 03 вересня 2024 року. Який відповідач отримала особисто 11 вересня 2024 року, що підтверджується особистим підписом на рекомендованому повідомленні. Відповідно до приписів пункту 8 Порядку, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Таким чином, відповідачу було надано строк на добровільну сплату витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі вищої освіти до 11 жовтня 2024 року, у зв`язку з чим, починаючи з 12 жовтня 2024 року розпочався перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у примусовому порядку. Щодо визнання неналежним позивачем Донецького державного університету внутрішніх справ варто зазначити, що відповідно до статті 77 Закону «Про національну поліцію», Міністерству внутрішніх справ України відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261 визначено, що претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа. Зважаючи на викладене, вважає, що Донецький державний університет внутрішніх справ є належним позивачем по справі.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Розглянувши питання пропуску позивачем строку звернення до суду, суд доходить наступних висновків.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Частиною третьою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Під час вирішення питання про відкриття провадження у цій справі судом не було встановлено порушення строку звернення до суду з позовною заявою.
Пунктом 5 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261 визначено, що після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунку для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи або вручене такій особі особисто.
На виконання визначеного вище зобов`язання відповідачу було направлено повідомлення № 4562/07-2024 від 26.08.2024р. про зобов`язання відшкодувати протягом 30 діб з моменту отримання цього повідомлення витрати, пов`язані з її утриманням у навчальному закладі у повному розмірі за весь період фактичного навчання за реквізитами вищого навчального закладу та у розмірі відповідно до довідки-розрахунку вищого навчального закладу, який здійснював підготовку поліцейського.
Зазначений лист направлено відповідачу засобами поштового зв`язку 03 вересня 2024 року.
11 вересня 2024 року відповідач отримала лист, що підтверджується особистим підписом на рекомендованому повідомленні.
Відповідно до приписів пункту 8 Порядку, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
Таким чином, відповідачу було надано строк на добровільну сплату витрат, пов`язаних з її утриманням у закладі вищої освіти до 11 жовтня 2024 року, у зв`язку з чим, починаючи з 12 жовтня 2024 року розпочався перебіг строку на реалізацію позивачем свого права на звернення до суду з позовом про стягнення вказаних витрат у примусовому порядку.
Таким чином, суд доходить висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущений.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 проходила службу в органах внутрішніх справ України з 01.03.2021 по 05.09.2022.
Так, 15.08.2018 року наказом № 213 о/с від 23.07.2018 р. ОСОБА_1 було зараховано на навчання до Донецького юридичного інституту внутрішніх справ України.
Як вбачається з п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 12.04.2021 № 260 «Про зміну типу та перейменування Донецького юридичного інституту МВС України», змінено тип та перейменовано Донецький юридичний інститут МВС України на Донецький державний університет внутрішніх справ.
Наказом начальника ВОАДЗ УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області № 115 о/с від 01.03.2021 року капрала поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейського відділення № 1 взводу № 1 (за рахунок посади поліцейського-водія відділення № 3 взводу № 1 (м. Нікополь) роти батальйону конвойної служби № 2.
Наказом начальника ВОАДЗ УКЗ ГУНП в Дніпропетровській області від 05.09.2022 року № 826 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в Національній поліції України на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 6 вересня 2022 року.
Разом з тим, судом встановлено, що на виконання наказу МВС України від 01.03.2017 № 173 «Про затвердження Типової форми Контракту про здобуття освіти у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських» між відповідачем, Донецьким юридичним інститутом МВС України та Головним управлінням Національної поліції України в Донецькій області 15.08.2018 укладено контракт № 305 «Про здобуття освіти у Донецькому юридичному інституті МВС України» (далі - Контракт).
Відповідно до абз. 5 п. 3 розділу 2 Контракту особа (відповідач) зобов`язується у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідачу було направлено повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язанні з утриманням в навчальному закладі, від 26.08.2024 № 4562/07-2024 рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах його особової справи.
Оскльки у тридцятиденний строк витрати, пов`язані з утриманням, не були відшкодовані ОСОБА_1 , позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
Згідно з ч. 4 ст. 74 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі Порядок), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
- дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
- звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
Згідно з п. 2 Порядку витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Типову форму контракту затверджує МВС.
Відповідно до п. 3 відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Згідно з п. 5 Порядку після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.
У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа (пункт 8 Порядку).
За правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати.
Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач під час підписання контракту була обізнана про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, або ж звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу.
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивач повідомив відповідача про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в навчальному закладі, за весь період навчання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах його особової справи.
Отже, на переконання суду, позивач здійснив всіх заходів, задля надсилання ОСОБА_1 повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС України витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.
Відтак, відповідач, будучи обізнаною під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту або ж звільненні зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчального закладу, на даний час зазначену вище суму коштів не відшкодувала, доказів на спростування зазначеного не надано.
Щодо неналежного відповідача у справі, ОСОБА_2 , суд зазначає, що в описовій та прохальній частинах адміністративного позову зазначено про стягнення витрат з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Вказана інформація відповідає копії паспорту та картці платника податків, які долучені до матеріалів справи. Отже ім`я «Єлізавета» вказано у зв`язку із технічною опискою у позові.
Суд критично ставиться до твердження відповідача, що ця позовна заява повинна розглядатись в порядку цивільного судочинства, оскільки, відповідно до частини 1 статті 59 Закону України «Про національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. На момент укладання контракту про здобуття освіти у ДЮІ МВС від 15.08.2018 року № 305 та до моменту звільнення зі служби в Національній поліції України, ОСОБА_1 мала статус рядового поліції. Отже, служба відповідача є публічною, у зв`язку із чим справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Щодо визнання неналежним позивачем Донецького державного університету внутрішніх справ, суд зазначає, що відповідно до статті 77 Закону «Про національну поліцію», Міністерству внутрішніх справ України відшкодовують витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядком відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня 2017 р. № 261 визначено, що претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа. А тому, Донецький державний університет внутрішніх справ є належним позивачем по справі.
Відповідно до ч.1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст.2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Донецького державного університету внутрішніх справ вартість її утримання в Донецькому державному університеті внутрішніх справ у сумі 52 896,12 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто шість гривень 12 копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець