Справа № 495/8079/24
Суддя: Волкова Ю. Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 рокуСправа № 495/8079/24
Номер провадження 2-а/495/63/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Поліщук О.Г.,

представника відповідача Полянського О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поліщук О.Г., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , РТЦК) про скасування постанови №6346 від 21.08.2024 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс).

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу та застосовано стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 грн,у зв`язку із тим, що 20.08.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги частин третьої, десятої статті 1 Закону України «Про військовий облік та військову службу», підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, Додаток 2, в особливий період, що діє в Україні з 17.03.2014, з особистої халатності та недбалим ставленням до своїх обов`язків, без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних.

Позивач вважає оскаржену постанову протиправною з огляду на те, що він перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 з листопада 1989 року. Від мобілізації не ухилявся; з 19.05.2023 і до сьогодні працює на посаді начальника служби вантажної та комерційної роботи ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (далі - ДП «БДМТП»); відповідно до Наказу Мінекономіки від 24.07.2024 № 18136 «Про бронювання військовозобов`язаних за ДП «БДМТП» отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 05.03.2025; виклик в ІНФОРМАЦІЯ_2 на 20.08.2024 не отримував. Позивач опинився в ІНФОРМАЦІЯ_2 20.08.2024, оскільки був затриманий працівниками Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській області та доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з перебування його в розшуку як ухилянта, про що позивачу не було відомо.

1.2. У відзиві на позов від 10.09.2024 представник відповідача заперечив проти заявлених вимог. Позицію мотивував тим, що у порушення частини десятої статті 1 ЗУ «Про військовий облік та військову службу» ОСОБА_1 не прибув за викликом у ІНФОРМАЦІЯ_3 16.05.2024.

Так, згідно з Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 був заброньований від призову на військову службу по мобілізації до 14.04.2024. ІНФОРМАЦІЯ_2 як орган військового управління направив ДП «БДМТП» розпорядження про виклик працівників, у тому числі позивача, забезпечення їх прибуття до РТЦК о 09:00 год. 16.05.2024. До відома позивача було доведено про його виклик до РТЦК на вказану дату, що він засвідчив власним підписом. Однак на вказаний виклик ОСОБА_1 не прибув.

19.05.2024 РТЦК направив звернення до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області щодо доставлення позивача, як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за статтею 210 Кодексу, для складення протоколу про адміністративні правопорушення. 20.08.2024 позивач був затриманий працівниками поліції та доставлений до РТЦК для оформлення адмінматеріалів. У протоколі від 20.08.2024 ОСОБА_1 зазначив, що визнає свою вину, справу про притягнення до адмінвідповідальності просив розглянути без його участі; у письмових поясненнях від 20.08.2024 ОСОБА_1 зазначив, що не з`явився за викликом в РТЦК у зв`язку із сімейними обставинами.

21.08.2024 справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210 Кодексу розглянуто без його участі на підставі достатніх, належних доказів; у зв`язку із встановленням порушення останнім правил військового обліку нез`явлення в РТЦК за викликом для оновлення військово-облікових даних у період із 16.05.2024 по 20.08.2024 (тобто вчинення триваючого правопорушення); накладено штраф.

1.3. У відповіді на відзив від 19.09.2024 представник позивача додатково зазначила, що протокол № 1253/351 від 20.08.2024 про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не відповідає вимогам статті 265 Кодексу, оскільки не містить часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, до протоколу не додано доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 поставленого у провину адмінправопорушення.

21.08.2024 відповідач застосував норму Кодексу (частину третю статті 210), якої станом на 16.05.2024 не існувало, що суперечить вимогам статті 58 Конституції України, яка забороняє зворотну дію у часі законів та інших нормативно-правові актів, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Станом на 16.05.2024 строки притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 210 Кодексу становили 2 місяці (частина перша статті 38 Кодексу) з дати вчинення адміністративного правопорушення та сплинули 16.07.2024. Представник відповідача не погодилась із доводами представника відповідача щодо триваючого правопорушення.

1.4. У запереченні на відповідь на відзив від 30.09.2024 представник відповідача підтримав позицію, заявлену у відзиві, також зазначив, що військовозобов`язаного ОСОБА_1 було викликано в РТЦК на 09:00 год. 16.05.2024 (із дотриманням відповідного порядку та процедури); однак позивач 16.05.2024 за викликом в РТЦК не прибув. У подальшому працівники поліції доставили Миргородського до РТЦК 20.08.2024; тобто позивач продовжував свою протиправну поведінку у період із 16.05.2024 до 20.08.2024. Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу є правомірним; позовні вимоги є необґрунтованими і безпідставними.

2. Рух справи у суді; інші процесуальні дії у справі

Позовна заява надійшла до суду 27.08.2024.

Ухвалою від 28.08.2024 за вказаним позовом відкрите провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити із особливостями, передбаченими статтею 286 КАС України; справу призначено до судового розгляду на 04.09.2024, який відкладено на 01.10.2024, 06.12.2024, 13.12.2024.

Інші процесуальні дії у справі судом не вчинялись.

4. Встановлені судом обставини справи

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_2 у званні сержант, придатний до військової служби (копія військового квитка НОМЕР_1 , облікової картки).

Із 19.05.2023 та станом на 26.08.2024 працює на посаді начальника служби вантажної і комерційної роботи ДП «БДМТП».

За розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 3396 від 13.05.2024 ОСОБА_1 викликано на 09:00 год. 16.05.2024 в РТЦК з метою уточнення облікових даних.

Наказом в.о. директора ДП «БДМТП» № 52 від 15.05.2024 оповіщено ОСОБА_1 про необхідність прибуття на вказану дату в РТЦК, що останній засвідчив власним підписом.

16.05.2024 ОСОБА_1 в РТЦК не прибув.

19.05.2024 РТЦК направив до РВП ГУНП в Одеській області звернення № 3620 щодо доставлення ОСОБА_1 як особу, яка вчинила адміністративне правопорушення за статтею 210 Кодексу для оформлення протоколу про адміністративне правопорушення.

27.06.2024 ОСОБА_1 уточнив військово-облікові дані шляхом звернення до територіального Центру надання адміністративних послуг, що позивач підтвердив витягом із застосунку «Резерв+».

Відповідно до наказу Мінекономіки № 18136 від 24.07.2024 ОСОБА_1 надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації строком до 05.03.2025 (копія довідки ДП «БДМТП» від 26.08.2024).

На підставі копії протоколу № 1253/351 від 20.08.2024, складеного старшим офіцером відділення ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено (графа «суть адміністративного правопорушення»): 20.08.2024 11:00, військовозобов`язаний ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних, чим порушив вимоги частин третьої, десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, Додаток 2, в особливий період, що діє в Україні з 17.03.2014, чим вчини адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу.

У графі протоколу «пояснення і зауваження…» ОСОБА_1 зазначив про те, що згоден із змістом протоколу; порушення визнає; справу про адмінправопорушення просив розглянути без його участі. У письмових поясненнях від 20.08.2024 ОСОБА_1 вказав, що не з`явився на виклик в РТЦК у зв`язку із сімейними обставинами.

Постановою тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 6346 від 21.08.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі частини третьої статті 210 Кодексу, із накладенням штрафу у сумі 17 000 грн, за порушення останнім правил військового обліку в особливий період.

Суть поставленого у провину адміністративного правопорушення викладено із формулюванням: 20.08.2024 11:00, військовозобов`язаний ОСОБА_1 у порушення вимог частини третьої, десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», підпункт 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022, Додаток 2, в особливий період, що діє в Україні з 17.03.2014, з особистої халатності та недбалим ставленням до своїх обов`язків, без поважних причин не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для оновлення військово-облікових даних.

5. Застосовані норми права. Висновки.

Частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (стаття 9 Кодексу).

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 К Кодексу).

Згідно з статтею 251 Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 280 Кодексу посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за частиною першою статті 210 Кодексу встановлена за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Частиною третьої вказаної норми передбачена відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» - введено воєнний стан на всій території України з 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року, що безперервно продовжується відповідними Указами та є діючим і на час складення рішення суду (Указ від 28.10.2024 № 740/2024).

Відповідно до частин третьої, десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на час винесення оскаржуваної постанови), порушення якого ставиться у провину позивачу, зазначається, що військовий обов`язок включає, у тому числі, дотримання правил військового обліку. Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Підпунктом 2, пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487), порушення яких також ставиться у вину позивачу, встановлено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до статті 8 Кодексу, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Статтю 210 Кодексу викладено в новій редакції та доповнено частиною 3 згідно із Законом України № 3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», змінено строки накладення адміністративного стягнення за статтею 210 Кодексу (із двох до трьох місяців), що набрав чинності 19.05.2024.

Як встановлено, позивача було викликано в РТЦК на 16.05.2024; доказів про виклик позивача в РТЦК на будь яку іншу дату (у тому числі на 20.08.2024) відповідач суду не надав.

Стаття 38 Кодексу передбачає два способи застосування строків для адміністративного стягнення: з дня вчинення правопорушення; не пізніш як через два (три) місяці з дня його виявлення при триваючому правопорушенні.

На переконання суду формулювання «…а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення» встановлює день початку строку саме з дня виявлення правопорушення, а не правопорушника.

У даній справі відсутні підстави для висновку, що позивач вчиняв триваюче правопорушення (із 16.05.2024 по 20.08.2024), оскільки 20.08.2024 день виявлення органами поліції та доставки до РТЦК ОСОБА_1 , а день виявлення правопорушення.

Суд вважає істотною обставиною час початку та завершення перебігу адміністративного правопорушення - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу, оскільки до 19.05.2024 не існувало цієї норми, яка б встановлювала відповідальність для призовників, військовозобов`язаних, резервісті за порушення правил військового обліку. А відтак, за вчинення (не вчинення) відповідних дій до цієї дати особа не може нести відповідальність за ч. 3 ст. 210 Кодексу, зокрема і неможливо кваліфікувати дії чи бездіяльність особи до 19.05.2024 як адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав чинності 18.05.2024, у новій редакції викладено статтю 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме встановлено, що громадяни зобов`язані, зокрема, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, зазначені дані необхідно було оновити до 16 липня 2024 року, а вчинення правопорушення за неуточнення даних починає перебіг з 17.07.2024.

Долученим до позовної заяви витягом із застосунку Міністерства оборони України «Резерв+» підтверджується, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 оновив свої військово-облікові дані 27.06.2024, чим виконав військовий обов`язок, встановлений статтею 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У примітці до статті 210 Кодексу визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити які саме персональні дані не оновив позивач, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі РТЦК не має доступу (не є держателем).

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, не подавши до суду належних доказів, які підтверджують винуватість позивача у порушенні правил військового обліку, не довів правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу, тому позов необхідно задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог частини першої статті 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

Роз`яснити позивачу, що надмірно сплачену суму судового збору йому може бути повернуто за його клопотанням.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 6346 від 21.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі постанови № 6346 від 21.08.2024 закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 484 грн 48 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його отримання.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено 16.12.2024.

Головуючий Ю.Ф.Волкова