Справа № 520/25453/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

17 грудня 2024 року № 520/25453/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі по тексту відповідач-1, ГУ ПФУ в Житомирській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02 серпня 2024 року про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.04.2022 року, зарахувавши до страхового стажу гр. ОСОБА_1 періоди роботи з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу виповнилося 60 років.

Необхідний страховий стаж для призначення позивачу пенсії за віком визначений ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і становить 29 років.

Тому, враховуючи вищенаведене, 08.04.2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом звернення від 08.04.2022 року начальником ВПП № 1 Тетяною Бабкіною було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (нарахований пенсійним фондом страховий стаж позивача становить 20 років і 9 місяців).

Виконавши зазначені недоліки, 05.07.2022 року позивач знову звертається до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом поданої заяви від 05.07.2022 року Головним управлінням ПФУ у Волинській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.07.2022 року № 16.

Згідно отриманого рішення страховий стаж позивача становив 22 роки 10 місяців 4 дні, до якого не були враховані періоди роботи: згідно вкладиша до трудової книжки, так як вкладиш без трудової книжки не дійсний, не було враховано довідку № 26 від 26.06.2022 року, протокол № 12 та орден № 1.

Виправивши зазначені недоліки, надавши додаткові документи, 14.07.2022 року позивач знову звернувся до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом звернення від 14.07.2022 року Головним управлінням ПФУ у Львівській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 21.07.2022 року № 16.

Згідно отриманого рішення страховий стаж позивача становив вже 22 роки 10 місяців 26 днів, до якого не були враховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою; з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року, оскільки запис про звільнення завірено печаткою, яку не можливо Ідентифікувати; не були враховані довідки № 26 від 26.06.2022 року та за № 14, протокол № 12 та орден № 1.

Позивач, виправивши недоліки та зібравши додаткові документи, 25.07.2024 року знову ж звертається з заявою про призначення пенсії за віком, але Головним управління ПФУ в Житомирській області було ухвалено рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.08.2024 року за № 16, відповідно до якого страховий стаж позивача вже складає 23 роки 6 місяців та 25 днів і до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності:

- з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою;

- з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.10.1980 року запис про звільнення завірено печаткою, за відбитком якої не можливо ідентифікувати організацію; згідно довідки № 14 від 20.02.1984 року, оскільки не зазначено період та відсутня підстава видачі;

- згідно довідки № 26 від 26.06.1992 року, оскільки вона складена іноземною мовою.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02 серпня 2024 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Представником відповідача-1 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач 25.07.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Управлінням за принципом екстериторіальності розглянуто заяву Позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 02.08.2024 №16 про відмову у призначення пенсії через відсутність необхідного страхового стажу.

За результатами розгляду документів до страхового стажу позивача не зараховано:

- період трудової діяльності з 18.08.1980 по 14.10.1980 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.10.1980 року, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою;

- періоди трудової діяльності з 22.12.1982 по 03.01.1994, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.10.1980 року запис про звільнення з роботи завірено печаткою, за відбитком якої неможливо ідентифікувати організацію, згідно довідки № 14 від 20.02.1984, оскільки не зазначено період та відсутня підстава видачі.

- Не зараховано період роботи відповідно до довідки № 26 від 26.06.1992, оскільки вона складена іноземною мовою, переклад відсутній.

Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637, пунктом 2.9 розділу ІІ Порядку № 22-1 відсутні. За даними реєстру застрахованих осіб зараховано всі періоди трудової діяльності.

Таким чином, за поданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж особи становить 23 роки 06 місяців 25 днів.

Позивач матиме право на пенсійну виплату з 08.04.2025, або при набутті необхідного стажу роботи.

Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Управління 02.08.2024, винесено рішення про відмову у призначення пенсії через відсутність необхідного страхового стажу. Отже, дії Управління є правомірними та вмотивованими.

Представником відповідача-2 надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач звертався до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 , воно було розглянуто головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02.08.2024 року відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до загального стажу роботи позивача не зараховано період роботи з 18.08.1980 по 14.10.1980 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 01.10.1980 року, оскільки в трудовій книжці запис про звільнення з роботи не завірено печаткою.

Не зараховано період роботи з 22.12.1982 по 03.01.1994, оскільки в трудовій книжці НОМЕР_2 від 01.10.1980 року запис про звільнення з роботи завірено печаткою, за відбитком якої неможливо ідентифікувати організацію, згідно довідки № 14 від 20.02.1984, оскільки не зазначено період та відсутня підстава видачі.

Не зараховано період роботи відповідно до довідки № 26 від 26.06.1992, оскільки вона складена іноземною мовою, переклад відсутній.

Інші документи передбачені пунктом 3 Порядку № 637, пунктом 2.9 розділу ІІ Порядку № 22-1 відсутні.

Враховуючи зазначене, за наданими документами та відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж ОСОБА_1 на момент звернення складав 23 роки 6 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

08.04.2022 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом звернення від 08.04.2022 року начальником ВПП № 1 Тетяною Бабкіною було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії (нарахований пенсійним фондом страховий стаж позивача становить 20 років і 9 місяців).

Виконавши зазначені недоліки, 05.07.2022 року позивач знову звертається до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом поданої заяви від 05.07.2022 року Головним управлінням ПФУ у Волинській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.07.2022 року № 16.

Виправивши зазначені недоліки, надавши додаткові документи, 14.07.2022 року позивач знову звернувся до Головного управління ПФУ в Харківській області через сервісний центр ПФУ в Сахновщинському районі Харківської області за місцем свого проживання, з заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За розглядом звернення від 14.07.2022 року Головним управлінням ПФУ у Львівській області було ухвалено рішення про відмову в призначенні пенсії від 21.07.2022 року № 16.

Позивач, виправивши недоліки та зібравши додаткові документи, 25.07.2024 року позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління ПФУ в Житомирській області було ухвалено рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.08.2024 року за № 16, відповідно до якого страховий стаж позивача вже складає 23 роки 6 місяців та 25 днів і до страхового стажу не зараховані періоди трудової діяльності:

- з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою;

- з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.10.1980 року запис про звільнення завірено печаткою, за відбитком якої не можливо ідентифікувати організацію; згідно довідки № 14 від 20.02.1984 року, оскільки не зазначено період та відсутня підстава видачі;

- згідно довідки № 26 від 26.06.1992 року, оскільки вона складена іноземною мовою.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02 серпня 2024 року, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1-2 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно ч.1 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої статті 24 Закону №1058-ІV).

Абзацом другим частини четвертої статті 26 Закону №1058-ІV передбачено, що наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Пунктом д частини третьої статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення визначено, що до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах з підготовки кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно із статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, суд враховує наступне.

28.07.1995 між Урядом України і Урядом Азербайджанської Республіки була підписана Угода про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення, яку ратифіковано Законом України № 186/96-ВР від 07.05.1996.

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством Сторін, крім випадків, передбачених статтею 9 цієї Угоди (ст.2 Угоди від 28.07.1995).

Згідно зі статями 3-5 Угоди від 28.07.1995 при визначенні права на пенсію, в тому числі на пільгових умовах і за вислугу років, враховується трудовий стаж, набутий на території України (і) або Азербайджанської Республіки, а також трудовий стаж на території держав, які входили до складу колишнього СРСР до 01.01.1992.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у встановленому порядку на території однієї Сторони, приймаються без легалізації на території другої Сторони.

Обчислення пенсій здійснюється із заробітку (прибутку) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. Розміри заробітку (прибутку) визначаються виходячи з офіційно встановленого курсу національної валюти на момент призначення пенсії.

Таким чином, під час вирішення питання про наявність у позивача права на пенсію відповідач повинен був врахувати трудовий стаж, набутий на території Азербайджанської Республіки.

Втім пенсійний орган при вирішенні питання про призначення пенсії вказує, що стаж з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року незараховано, оскільки запис про звільнення не завірено печаткою та стаж з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року незараховано, оскільки у трудовій книжці НОМЕР_1 від 01.10.1980 року запис про звільнення завірено печаткою, за відбитком якої не можливо ідентифікувати організацію; згідно довідки № 14 від 20.02.1984 року, оскільки не зазначено період та відсутня підстава видачі.

Порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку № 637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність (п.4).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Разом з тим, право особи на гарантоване Конституцією і законами України пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від дотримання відповідальною особою Інструкції про порядок ведення трудових книжок та належне зберігання архівної документації, оскільки трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Натомість, згідно із ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто пенсійний орган, у випадку виявлення помилок, або неточностей у заповненні трудової книжки, має право звернутись до підприємств, організацій і окремих осіб, на яких працювала особа, що звернулась із заявою про призначення пенсії, із запитом про витребування відповідних документів, необхідних для визначення права на пенсію.

В той же час, дослідженням трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 01.10.1980 року встановлено, що позивач працював на відповідних посадах:

- з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року електрозварювальником 2 го розряду у ПМК2 Виробниче об`єднання «Азсельхозводопроводстрой»;

- з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року електрозварювальником 3 го розряду у ПМК2 Виробниче об`єднання «Азсельхозводопроводстрой».

Записи щодо прийняття та звільнення виконані чітко, з зазначенням документів, на підставі яких їх здійснено, запис про звільнення містить підпис посадової особи.

Перша сторінка трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 01.10.1980 року містить печатку підприємства, яке вперше заповнювало трудову книжку позивача. Також має прізвище ім`я по батькові, рік народження, освіту, спеціальність, дату заповнення, підписи власника та посадової особи, тобто, відповідає вимогам Порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, який визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20 червня 1974 року № 162, яка втратила чинність на підставі Наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993.

Вирішуючи спір по суті, суд заважає на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.11.2020 у справі № 677/831/17, так Верховний Суд звернув увагу на те, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, маючи низку повноважень, визначених ч.1 ст. 64 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», жодних дій спрямованих на дотримання мого конституційного права на пенсію не вчинило, поклавши весь тягар відповідальності на позивача.

Слід також зазначити, що позивач не має нести тягар відповідальності, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення порядку/інструкції заповнення трудової книжки, а наявність такого недоліку у трудовій книжці, як нечітка дата (або її відсутність), не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи згідно із записами у трудовій книжці.

Варто зауважити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком, на загальних підставах.

Відсутність посилання чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 та від 16.04.2020 у справі №159/4315/16-а .

Так, Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 зазначив, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

У постанові від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а Верховний Суд зауважив, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Враховуючи протиправність дій відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача відповідні періоди роботи, задоволенню підлягає вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02 серпня 2024 року про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити гр. ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.04.2022 року, зарахувавши до страхового стажу гр. ОСОБА_1 періоди роботи з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, суд зазначає таке.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача здійснювалось ГУ ПФУ в Житомирській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку.

Обчислення страхового стажу, визначення розміру пенсії та призначення пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ, суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень (постанови Верховного Суду від 01.10.2019 у справі № 804/3646/18 та від 21.12.2019 у справі №663/574/17).

Верховний Суд в постанові від 10.04.2018 у справі № 348/2160/15-а (провадження № К/9901/32093/18) дійшов висновку, що обов`язок щодо обчислення загального стажу роботи особи та стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, покладено на орган Пенсійного фонду України, а тому для вирішення питання щодо призначення та виплати пенсії відповідачу слід встановити всі необхідні умови, яким має відповідати позивач для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд враховує вказані висновки Верховного Суду (ч. 5ст. 242 КАС України).

Оскільки права позивача порушені, але прийняття рішення на користь останнього, в тому числі щодо зарахування стажу та призначення пенсії за віком з дня звернення за пенсією належить до безпосередніх повноважень територіального органу Пенсійного фонду України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно, з урахуванням висновків суду у цій справі, розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу позивача періоди його роботи згідно трудової книжки (серія) НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, а саме з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року.

Враховуючи викладене, у задоволенні вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області слід відмовити.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст.14,22,194,243,246,249,250,255,263,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області № 16 від 02 серпня 2024 року про відмову у призначенні гр. ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.10.1980 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003 ) повторно, з урахуванням висновків суду у цій справі, розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди його роботи згідно трудової книжки (серія) НОМЕР_1 від 01.10.1980 року, а саме з 18.08.1980 року по 14.10.1980 року та з 22.12.1982 року по 03.01.1994 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_3 ) судові витрати в загальному розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003 ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17 грудня 2024 року.

Суддя Бадюков Ю.В.