Справа № 160/6988/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2024 року справа № 160/6988/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року (суддя Прудник С.В.) в адміністративній справі №160/6988/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виналь до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виналь (далі позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі відповідач) №5 від 26.02.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року позов задоволено, визнано протиправним та скасоване оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що наказ про проведення фактичної перевірки прийнято на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст.80 ПК України, оскільки здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Крім того, приписами п. 85.8 ст.85 ПК встановлено право посадової особи при проведенні перевірки вимагати від платника надання копій документів та не встановлено, за якою формою повинна надаватися така вимоги, а оформлення запиту відповідно до п. 73.3 п. 73 ПК (підпис керівника та печатка) здійснюється лише при направленні запиту за межами проведення перевірки платника.

Під час проведення перевірки фахівцями контролюючого органу запитувались у позивача документи , які стосуються виробництва алкогольних напоїв, що входить до предмета перевірки та відповідає визначеному в наказі предмету фактичної перевірки.

Щодо необхідності складання акту, скаржник звертає увагу, що за приписами п.85.6 ст. 85 ПК України такий акт складається у довільній формі у разі відмови представника платника надати копії документів посадовій особі контролюючого органу. Судом безпідставно не враховано, що за запитом від 15.01.2024 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області витребовувалися у позивача оригінали документів, що пов`язані із процесом виробництва підакцизної продукції.

Стосовно висновків суду про відсутність фактору повторності, зазначає, що повторність податкового правопорушення визначалася згідно актів попередніх фактичних перевірок.

Позивачем подано письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача. У відзиві позивач стверджує, що погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд повно встановив обставини справи та дав належну оцінку доказам, що подавалися обома сторонами. На думку позивача відсутні підстави для скасування законного рішення суду першої інстанції.

Позивач стверджує, що судом вірно встановлено не дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення фактичної перевірки. Також вірно суд встановив, що від позивача вимагалось надати документи, що виходять за предмет перевірки, при цьому запит уповноваженими особами контролюючого органу оформлено не у відповідності до вимог, що визначені у ПК України, а відмову у не наданні документів не зафіксовано актом. Позивач наполягає, що повторності в його діях також не було, що є додатковою підставою для скасування оскарженого рішення відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні.

Представник позивача просив залишити скаргу відповідача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а мотивувальну частину рішення суду першої інстанції слід змінити, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що наказ Про проведення фактичної перевірки ТОВ Виналь від 12.01.2024 року №93-п було прийнято на підставі п.п.80.2.5. п.80.2 ст.80 ПК України.

У зв`язку з проведенням фактичної перевірки та відповідно до вимог пп. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2, п. 85.4 ст. 85 Кодексу, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просило надати товариство документи, що стосуються предмету перевірки за переліком.

Вимога отримана 15.01.2024 року представником за довіреністю ТОВ Виналь Мельником М.С.

Листом №105 від 24.01.2024 року ТОВ Виналь на письмову вимогу перевіряючих, в рамках перевірки, що проводиться на підставі наказу від 12.01.2024 року № 93-п, надало наступні документи: наказ № 15/01-1 від 15.01.2024 року Про проведення інвентаризації; акт № 3 від 16.01.2024 року інвентаризації водно-спиртової суміші в цеху приготування горілчаних виробів; акт №1/2 від 16.01.2024 року інвентаризації спирту у спиртосховищі; акт інвентаризації готової продукції на 16.01.2024 року за адресою: м. Синельникове, вул. Космічна, 1-В; акт інвентаризації марок акцизного податку на 16.01.2024 року; копії актів про відвантаження та приймання спирту за період з 15.01.2024 року по 19.01.2024 року, копії договорів з цими контрагентами; копії ТТН та накладних на внутрішнє переміщення готової продукції за період з 15.01.2024 року по 24.01.2024 року; копії вимог на відпуск спирту у виробництво за період з 15.01.2024 року по 23.01.2024 року; копії змінних звітів (звітів виробництва за зміну) та копії накладних на передавання алкогольних напоїв з виробництва до складу готової продукції з 15.01.2024 року по 23.01.2024 року.

На підставі підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 19-1, статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України (підстава проведення фактичної перевірки - здійснена функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (далі - Закон №481/95-ВР), ГУ ДПС у Дніпропетровської області проведено фактичну перевірку ТОВ Виналь, за результатами якої складено акт від 25.01.2024 року №136/04-36-09-01/41146771.

ТОВ Виналь знаходиться на обліку в Північному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків лише з 01.01.2024 року.

В момент проведення фактичної перевірки ТОВ Виналь перебувало на обліку в Східному міжрегіональному управління ДПС по роботі з великими платниками податків. В зв`язку з чим, акт фактичної перевірки від 25.01.2024 року №136/04-36-09-01/41146771 відповідно до вимог п.п. 1.6.3 п.1.6 розділу Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказам ДПС від 04.09.2020 №470, був надісланий Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області листом від 26.01.2024 №1095/7/04-36-09-01-08 (вх. від 26.01.2024 №226/7) Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Фактична перевірка ТОВ Виналь проведена ГУ ДПС у Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м.Синельникове, вул Космічна буд. 1-В.

Актом фактичної перевірки №136/04-36-09-01/41146771 від 25.01.2024р. (далі акт) встановлено порушення п.85.2, 85.4. ст. 85 Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме, не надання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, а саме: інформації та її документального підтвердження з питань бухгалтерського обліку щодо залишків тари та матеріалів для укупорки, які використовуються для виробництва алкогольних напоїв, надання документів, які підтверджують використання тари, матеріалів для укупорки при виробництві алкогольних напоїв, а також не надано працівникам ГУ ДПС інформацію та показники щодобових витрат води та енергоносіїв, які використовуються для виробництва алкогольних напоїв (а.с.20).

Вказаний акт було отримано позивачем, засобами поштового зв`язку, від Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі контролюючий орган, відповідач) 02.02.2024р.

ТОВ Виналь було подано заперечення на акт №02-02 від 12.02.2024р..

Листом №12707/6/04-36-09-01-11 від 22.02.2024р., яке отримане позивачем 28.02.2024р., контролюючий орган повідомив, що вважає висновки акту правомірними.

05.03.2024р. позивачем, засобами поштового зв`язку отримано податкове повідомлення - рішення №5 від 26.02.2024р., яким встановлено порушення п.85.2 та п. 85.4 ст.85 ПК України та на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54, пп.121.1 ст.121 ПК України до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 2040,00 грн. (а.с. 14).

Позивач, вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, звернувся до суду з позовом про його скасування.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що контролюючим органом не було дотримано процедуру призначення та проведення фактичної перевірки, а факт вчинення податкового порушення не підтверджено належними доказами.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржене позивачем податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, проте не погоджується з мотивами, наведеними судом як підстави для скасування рішення відповідача.

Так, суд першої інстанції вказав, що в наказі про призначення фактичної перевірки відсутні будь-які посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють, у наказі не відображено, в рамках яких заходів контролюючого органу встановлено невідповідність діяльності ТОВ Виналь вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів (дата, номер, підпис уповноваженої особи) встановлені факти сумнівності, сумнівність яких саме операцій (дата операції, характер та наслідки такої операції та інші докази вчинення таких операцій, показання свідків, працівників) встановлена контролюючим органом.

Стосовно застосування штрафної санкції в розмірі 2040 грн. за порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України (ненадання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перерви) суд першої інстанції зазначив, що зважаючи на те, що зі змісту наказу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №93-п від 12 січня 2024 року вбачається, що предметом фактичної перевірки є питання дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, запити податкового органу щодо залишків тари, матеріалів для укупорки, показників лічильників води і електроенергії, не стосуються підакцизного товару, а тому їх витребування не є правомірним.

Також суд першої інстанції зауважив, що вказуючи у акті перевірки про ненадання підприємством всіх витребуваних документів, фахівці контролюючого органу не склали відповідний акт, а твердження відповідача, що такий акт складається у разі усної відмови суд першої інстанції вважав безпідставним.

Крім того, письмова вимога Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про надання копій документів підписана головними державними інспекторами, що не відповідає п. 73.3 п. 73 ПК України, за якою запит про надання документів підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Суд дійшов висновку, що письмова вимога контролюючого органу оформлена з порушенням порядку щодо оформлення такого запиту, а тому позивач звільнений від обов`язку надавати відповідь на запит відповідача.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Право на проведення перевірки, в тому числі фактичної перевірки, визначено положеннями пункту 75.1. статті 75 та підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України), при цьому така перевірка повинна проводитися в межах повноважень контролюючого органу виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Підстави призначення, обставини та порядок проведення перевірки визначено положеннями статті 80 ПК України.

Вимоги до змісту наказу керівника контролюючого органу про проведення фактичної перевірки встановлені абзацом 3 пункту 81.1 статті 81 ПК України, відповідно до якого в наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Отже, ПК України закріплює таку обов`язкову вимогу щодо змісту наказу про проведення перевірки як найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, а також необхідність відображення підстави для її проведення, визначеної цим Кодексом.

Відтак, під час вирішення питання щодо правомірності призначення і проведення перевірки, зокрема фактичної, необхідно надавати оцінку достатності змісту наказу в контексті зазначення платника податків, який має перевірятися, та чіткого визначення у наказі правової (юридичної) підстави проведення такої перевірки та існування відповідної фактичної підстави, яка є передумовою для її проведення.

В основу проведення фактичної перевірки платника податків відповідачем покладено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, передумовою проведення фактичної перевірки з підстав, передбачених підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, є наявність та/або отримання контролюючим органом відповідної інформації, яка свідчить про можливі порушення з боку платника податку порушень вимог законодавства, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Наказ № 93-п від 12 січня 2024 року містить посилання як на підставу для проведення фактичної перевірки, крім зазначення підпункту 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.18, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1 статті 19-1, статті 20, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) Податкового кодексу України, Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на ГУ ДПС у Дніпропетровській області.

Пункт 80.2 статті 80 ПК України виокремлює різні підстави для проведення контролюючим органом фактичної перевірки суб`єкта господарювання. Підставою для проведення фактичної перевірки згідно з 80.2.5 - наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про можливі порушення платником податків законодавства або здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

У постановах від 5 квітня 2023 року (справа № 200/1354/21-а), від 11 січня 2023 року (справа №160/2357/21), від 12 серпня 2021 року (справа №140/14625/20), від 10 квітня 2020 року (справа №815/1978/18), від 25 січня 2019 року (справа №812/1112/16), від 5 листопада 2018 року (справа №803/988/17), від 22 травня 2018 року (справа №810/1394/16), від 20 березня 2018 року (справа №820/4766/17) Верховний Суд вказував, що підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як у сукупності, так і кожна окремо, а саме:

- наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

-здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства. У даному випадку достатньо самого факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Тобто, вказана норма дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" покладені на відповідача.

При цьому, окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Тобто, саме за вказаною підставою контролюючий орган, окрім посилання на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, у наказі має зазначати конкретну інформацію, яка була наявна у контролюючого органу чи отримана ним в установленому порядку та свідчить про порушення платником податків відповідного законодавства.

Щодо правового змісту підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в контексті визначення підстави для проведення фактичної перевірки, а також застосування абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України в аспекті достатності відображення в змісті наказу підстав для її проведення, Верховний Суд у постанові від 28 травня 2024 року у справі №280/1431/23, що розглядалася у складі Судової палати, сформулював висновки, в яких зазначив, що оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

У зазначеній постанові Верховний Суд зосередив увагу на тому, що у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про "наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення" або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб. Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що у наказі №93-п від 12.01.2024 підстави для призначення перевірки сформульовані таким чином: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального та ЗУ "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Тобто, у наказі поряд із посиланням на пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, зазначено достатню підставу для призначення та проведення перевірки: "здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального".

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої, що у спірному наказі відсутні посилання на конкретні (фактичні) підстави призначення перевірки, крім посилання на норми, що їх регулюють.

Щодо запиту про надання документів під час перевірки.

Також є помилковими висновки суду щодо неналежного оформлення запиту про надання документів, з посиланням на приписи ст. 73 ПК України, оскільки зазначена норма не регулює питання оформлення вимоги про надання документів або вчинення дій під час проведення перевірки.

Щодо строку проведення фактичної перевірки, визначеного у наказі.

Так, в наказі на проведення фактичної перевірки від 12.01.2024 №93-п зазначено період діяльності, який буде перевірятись з 15 січня 2024 року по дату закінчення перевірки, строк проведення перевірки з 15 січня 2024 року, тривалістю не більше 10 діб.

Стаття 80 ПК України визначає порядок проведення фактичної перевірки.

Пунктом 80.8 ст. 80 ПКУ передбачено, що під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Колегія суддів приходить до висновку, що в наказі на проведення фактичної перевірки від 12.01.2024 №93-п чітко визначено період діяльності, який буде перевірятись - з 15 січня 2024 року по дату закінчення перевірки, та тривалість перевірки не більше 10 діб з 15.01.2024 року.

Отже, висновки суду першої інстанції про не дотримання контролюючим органом вимог ПК України при призначенні перевірки та оформленні наказу є помилковими.

Стосовно суті порушення, за яке відповідачем застосовано штрафні санкції в розмірі 2040 грн.. Порушення п. 85.2 ст. 85 ПК України не надання платником податків посадовим (службовим) особам органів державної податкової служби у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки).

Абзацом другим пункту 121.1 статті 12 ПК України передбачена відповідальність платника податків за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення, у вигляді штрафу в розмірі 2040 гривень.

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Положеннями пункту 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Тобто, під час проведення перевірки запит на отримання копій документів може подаватися посадовою (службовою) особою контролюючого органу, а не виключно керівником контролюючого органу, як вважав суд першої інстанції.

Разом з тим, згідно з пунктом 85.1 статті 85 ПК України забороняється витребування документів від платника податків будь-якими посадовими (службовими) особами контролюючих органів у випадках, не передбачених цим Кодексом.

Приписами пункту 85.6 статті 85 ПК України передбачено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Відповідно до пункту 85.8 статті 85 ПК України посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Враховуючи, що предметом фактичної перевірки у контексті спірних правовідносин було питання дотримання законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запити податкового органу щодо залишків тари, матеріалів для укупорки, показників лічильників води і електроенергії, не стосуються предмету перевірки, а тому їх витребування не є правомірним.

Крім того, контролюючим органом в порушення пункту 85.6. статті 85 ПК України не складено акт про відмову платника податків у наданні документів, що витребувані та пов`язані із предметом перевірки. Тобто, контролюючим органом належними та допустимими доказами не доведено факт не надання позивачем документів, що витребувались в ході фактичної перевірки.

Також суд звертає увагу, що штрафні санкції застосовані позивачем за абзацом другим пункту 121.1 статті 121 ПК України, тобто за ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, вчинене платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке саме порушення.

Суд встановив, що відповідач пов`язує повторність вчиненого податкового правопорушення згідно наступних актів попередніх фактичних перевірок: №1059/04-36-09-02/41146771 від 16.03.2023р. за результатами якого притягнуто платника податків до відповідальності згідно ч.1 п.121.1. ст. 121 ПК України податковим повідомленням-рішенням №281/32-00-07-08-20 від 13.04.2023р., яким визначено суму штрафних санкцій 1020,00грн., за порушення п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України; №3900/04-36-09-01/41146771 від 04.12.2023р., за результатами якого притягнуто платника податків до відповідальності згідно ч.2 п.121.1. ст. 121 ПК України податковим повідомленням-рішенням № від 11.01.2024р., яким визначено суму штрафних санкцій 2040,00грн., за порушення п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України; №4001/04-36-09-01/41146771 від 14.12.2023р. за результатами якого притягнуто платника податків до відповідальності згідно ч.2 п.121.1. ст. 121 ПК України та прийнято податкове повідомлення-рішення № від 11.01.2024р., яким визначено суму штрафних санкцій 2040,00грн., за порушення п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України.

Крім того, відповідач-1 наводить посилання на наступні податкові повідомлення-рішення: №722/32-00-07-08-20 від 28.07.2023р.; №747/32-00-07-08-20 від 10.08.2023р.; №848/32-00-07-08-20 від 07.09.2023р. та №982/32-00-07-08-20 від 30.10.2023р.

Разом з цим, ТОВ Виналь було оскаржено податкове повідомлення-рішення №281/32-00-07-08-20 від 13.04.2023р., прийняте на підставі акту фактичної перевірки №1059/04-36-09-02/41146771 від 16.03.2023р. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.07.2023р. у справі №160/8973/23, залишеним без змін постановою Третього адміністративного апеляційного суду від 20.12.2023р. - позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №281/32-00-07-08-20 від 13.04.2023р., прийняте Східним міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2024р. (акт №3900/04-36-09-01/41146771 від 04.12.2023р.), воно було оскаржено ТОВ Виналь в судовому порядку. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/3236/24 від 12.02.2024р. відкрито провадження у справі, проте судове рішення не прийнято.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2024р. (акт №4001/04-36-09-01/41146771 від 14.12.2023р.), воно було оскаржено ТОВ Виналь в судовому порядку. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/2735/24 від 05.02.2024р. відкрито провадження у справі, судове рішення не прийнято.

Щодо податкового повідомлення-рішення №722/32-00-07-08-20 від 28.07.2023р., воно було оскаржено ТОВ Виналь. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.11.2023 року у справі № 160/22612/23 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.07.2023 №722/32-00-07-08-20 (форми ПС), рішення набрало законної сили.

Щодо податкового повідомлення-рішення №747/32-00-07-08-20 від 10.08.2023р., воно було оскаржено ТОВ Виналь. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.10.2023р. у справі №160/21632/23, залишеним без змін постановою Третього адміністративного апеляційного суду від 07.02.2024р. позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №747/32-00-07-08-20 від 10.08.2023р., прийняте Східним міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Щодо податкового повідомлення-рішення №848/32-00-07-08-20 від 07.09.2023р., воно було оскаржено ТОВ Виналь. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.02.2024р. у справі №160/29729/23 - позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №848/32-00-07-08-20 від 07.09.2023р., прийняте Східним міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Щодо податкового повідомлення-рішення №982/32-00-07-08-20 від 30.10.2023р., воно було оскаржено ТОВ Виналь. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.01.2024р. у справі №160/29500/23 - позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №982/32-00-07-08-20 від 30.10.2023р., прийняте Східним міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Отже, відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1 п.121.1 ст.121 ПК України.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність податкового повідомлення-рішення від 26 лютого 2024 року № 5 та наявність підстав для його скасування, проте з інших мотивів.

Враховуючи наведене, діючи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржене у справі судове рішення підлягає зміні в мотивувальній частині в редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишенню без змін.

За правилами частин першої, четвертої статті 317 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити частково.

Мотивувальну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року в адміністративній справі №160/6988/24 змінити та викласти її у редакції мотивувальної частини цієї постанови.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року в адміністративній справі №160/6988/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені 12.12.2024р..

Повний текст постанови виготовлено 17.12.2024р..

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак