Справа № 632/1075/24
Суддя: Библів С. В.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 632/1075/24
провадження № 2-а/632/17/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" листопада 2024 р. м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: судді Библіва С.В., за участі секретаря Кузьменко М.В., представника позивача, адвоката Сємакіна М.С., представника відповідача Сороколіт І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Златопіль Лозівського району Харківської області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , поданою його представником адвокатом Сємакіним Максимом Сергійовичем, до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов про притягнення особи до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 року до суду засобами Електронного суду звернувся позивач в особі свого представника із відповідним позовом до відповідача щодо скасування постанов від 10.06.2024 року серії АА 00020322 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП (встановлено порушення нормативних вагових параметрів транспортного засобу MAN TGX 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_1 щодо перевантаження на вісь відповідно до вимог п.п.22.5 ПДР у розмірі 8,113% (3,245 тон) у Дніпропетровській області на дорозі Н-11, км 76+702, 08.06.2024 року) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. (постанова отримана позивачем 15.06.2024 року) та від 13.06.2024 року серії АА 00020414 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП (встановлено порушення нормативних вагових параметрів транспортного засобу MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_2 щодо перевантаження на вісь відповідно до вимог п.п.22.5 ПДР у розмірі 9,93% (1,142 тон) у Дніпропетровській області на дорозі Н-11, км 76+702, 12.06.2024 року) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. (постанова отримана позивачем 20.06.2024 року).

Підставою цього вказав те, що інші автоматичні термінали відповідача за маршрутом руху вказаного транспортного засобу WIM-66 та WIM-20 не підтверджували порушення вимог щодо перевищення маси, що ставить під сумнів показання вимірювального комплексу WIM-78, WAGA-WIM 35, зав. №16) перед містом Кривий Ріг; відповідач порушив вимоги підзаконних нормативних актів при складанні оспорюваних постанов, перевищення навантаження транспортних засобів не було, оскільки вказані автотранспортні засоби є вантажними спеціалізованими сідловими тягачами та мають інші максимальні маси, ніж вказано відповідачем, та, нарешті, відсутні дійсні докази вимірюванні маси спірних автомобілів нібито на час фіксації вказаного правопорушення 08.06.2024 року та 12.06.2024 року.

Ухвалою судді від 25.07.2024 року справа була прийнята до розгляду та призначення до слухання у судовому засіданні, визначений у порядку ст.286 КАС України строк для відповідача як для подання відзиву, так і для подання інших клопотань, які стосуються провадження по справі (а.с.49) на 29.08.2024 року.

В подальшому представник позивача надав суду заяви про долучення до справи додаткових доказів та призначення по справі експертизи (а.с.80-86), а відповідач відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, які були прийняті до розгляду, а сам розгляд справи відкладений через відсутність електропостачання у суді на 26.09.2024 року (а.с.97).

26.09.2024 року судове засідання не відбулося через клопотання представника позивача Сємакіна М.С. про відкладення справи у зв`язку з прийманням участі у розгляді апеляційної скарги у другому апеляційному адміністративному суді по справі № 632/906/24 (а.с.108) і відкладене на 30.10.2024 року.

30.11.2024 року справа слухалась в режимі відеоконференції та була відкладена на 13.11.2024 року.

Ухвалою суду від 13.11.2024 року клопотання представника позивача про призначення у справі експертизи залишено без задоволення та вирішено продовжити розгляд у даному засіданні.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції представник позивача Сємакін М.С. підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Сороколіт І.В. в судовому засіданні в режимі конференції просила суд відмовити в повному обсязі в позові позивачу, посилаючись у відзиві на постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 16.08.2023 року у справі № 545/3587/21 та від 21.02.2022 року за № 548/2489/21, що наявність або відсутність інформації про тип транспортного засобу, причіп не впливає на ваговий норматив, який повинен бути застосований до транспортного засобу. Для доріг державного значення існує єдиний граничний норматив навантаження на одинарну вісь 11.5 тон, незалежно від типу транспортного засобу або наявності/відсутності причепа.

Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою серії АА №00020322, складеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Головня Т.С. 10.06.2024 року позивача ОСОБА_1 як керівника юридичної особи власника автомобіля марки «MAN», моделі «TGX 18.480», реєстраційний номер НОМЕР_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП через порушення вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,113% (3,245 тон) при максимально дозволеному навантаженні на вісь у розмірі 11,5 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн. При вирахуванні автоматичним прибором обліку навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки склало 43245 кг. (а.с.16).

При цьому підставою відповідальності позивача відповідач в особі свого уповноваженого представника вказав автоматичне фіксування перевищення маси вищевказаного транспортного засобу 10.06.2024 року сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу «WIM 78», «WAGA-WIM35» заводський номер № 16, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі Н-11, км 76+702 з діючим сертифікатом про проходження повірки технічного засобу до 16.02.2025 року ( а.с.16).

Постановою серії АА №00020414, складеною старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Конарева В.В. 13.06.2024 року позивача ОСОБА_1 як керівника юридичної особи власника автомобіля марки «MAN», моделі «TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП через порушення вимог п.п.22.5 ПДР України, а саме перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 9,93% (1,142 тон) при максимально дозволеному навантаженні на вісь у розмірі 11,5 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 грн. При вирахуванні автоматичним прибором обліку навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки склало 12642 кг. (а.с.15).

При цьому підставою відповідальності позивача відповідач в особі свого уповноваженого представника вказав автоматичне фіксування перевищення маси вищевказаного транспортного засобу 12.06.2024 року сертифікованим та таким, що пройшов відповідну повірку технічного засобу «WIM 78», «WAGA-WIM35» заводський номер № 16, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі Н-11, км 76+702 з діючим сертифікатом про проходження повірки технічного засобу до 16.02.2025 року ( а.с.15).

Власником автомобіля є юридична особа - ТОВ «Лихачовський елеватор», а тому згідно із прямою вимогою Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме ч.1 ст. 14-1, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

В цій частині суд додатково зазначає, що деталізація поняття належний користувач транспортного засобу мається у підпункті 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №1145 від 08.10.2022 року «Про затвердження порядку внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів», а саме належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Позивач жодним доказом не довів, що автомобілі, вказані в оскаржуваних постановах, не були закріплені за його товариством, де він є керівником.

Щодо другої підстави позову, то в цій частині суд вказує, що за посиланням htts://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00020322 та htts://wim.dsbt.gov.ua/r/a/AA00020414 позивач міг та може вільно подивитися фото та інші фактичні дані, які характеризують вказане правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі. Щодо відсутності відео, то відповідно до п.14 та 15 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року (в редакції від 16.06.2021 року) №1174 «Про деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт», наявність відеофіксації не є обов`язковою. Так, вказані пункти зазначають порядок надходження та обробки інформації:

- інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих;

- метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Таким чином, обов`язкової вимоги щодо відеозапису правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі, діюче законодавство не містить.

Відсутність доступу до електронних копій постанови не спростовує сам факт їх складання та подальше їх отримання позивачем, тобто належне його повідомлення про факт їх складення та направлення на адресу позивача. Вказана позиція суду кореспондується з нормами ст.283 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відносно третьогї підстави позову, а саме не вірна праця технічного засобу «WIM 78», «WAGA-WIM35» заводський номер №16, у Дніпропетровській області на автомобільній дорозі Н-11, км 76+702, оскільки за маршрутом руху транспортного засобу, належному ТОВ «Лихачовський елеватор», вони проходили ще два пункти габаритно-вагового контролю WIM 20 та WIM 60, де перевантаження не було встановлено, на підтвердження чого надав роздруківку програми «Мoniterra» (а.с. 30-40) та товарно-транспортні накладні від 08.06.2024 року №2080624 та 12.06.2024 року №2120624 (а.с.20,24), то в цій частині суд зазначає, по-перше, що товарно-транспортні накладні містять дані про загальну вагу автотранспортного засобу та не містять деталізації навантаження на кожну вісь тягача з напівпричепом до нього, є внутрішнім документом позивача, який не може слугувати підтверджуючим документом самого навантаження за відсутності доказів зважування та відсутності подальших за маршрутом руху дій щодо вантажу щодо розвантаження-навантаження. Щодо не фіксації порушення на інших пунктах вагового та габаритного контролю за напрямком руху транспортного засобу перед м. Кривий Ріг, то в цій частині суду з боку позивача не було надано, окрім роздруківки програми «Мoniterra», доказів того, що автомобілі вказані пункти контролю взагалі проїжджали, крім цього не зрозуміло, що це за програма, сертифікована вона в Україні чи ні, для чого використовується та ким, її параметри контролю (вона просто слідкує за маршрутом чи чітко дозволяє встановити відсутність зупинок транспортного засобу з будь-яких підстав тощо), нарешті, як підтверджується проходження транспортного засобу по відповідній дорозі (з`ємний чи закріплений GPS-навігатор, інші прилади контролю тощо).

Відповідно в цій частині, окрім власних сумнівів позивача та його представника інших доказів невірної роботи системи габаритно-вагового контролю «WIM 78» суду надано не було. Відповідач же надав суду документи на підтвердження законності встановлення та роботи 08.06.2024 року та 12.06.2024 року (на час фіксації вказаного правопорушення) вказаного приладу контролю у визначеному режимі: свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що для даного свідоцтва є достатнім відносно часу його встановлення, тобто усі необхідні та визначені законодавством документи обліку для підтвердження роботи приладу у звичному штатному режимі.

Статтею 283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що спірні постанови винесені відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ч.7 ст.18 КАС України, особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.18, 72, 73, 77, 78, 139, 229, 243-245, 268-272, 286, 292-295 КАС України, ст.283 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанов від 10.06.2024 року серії АА № 00020322 та від 13.06.2024 року серії АА 00020414, складені старшими державними інспекторами відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Головня Т.С. та Конаревою В.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 1321 КУпАП з накладенням адміністративних стягнень у вигляді штрафів в сумі 17000,00 грн. та 8500,00 грн. залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного тексту.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директор ТОВ «Лихачовський елеватор місце реєстрації: АДРЕСА_1 , і.п.п. НОМЕР_3 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, 03150, м. Київ, вул. Фізкультури, 9, .

Повний текст рішення складено 16.12.2024 року.

Суддя: С. В. Библів