Справа № 292/1337/24
Суддя: Рябенька Т. С.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 292/1337/24
Провадження № 2-а/292/13/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року с-ще Пулини

Червоноармійський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Рябенької Т.С.,

секретаря судового засідання Володіної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні у селищі Пулини справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Житомирській області, мотивуючи його тим, що 23.10.2024 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 746324 від 23.10.2024, винесеною інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божком В.С., його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 485 грн. Вважає дану постанову такою, що винесена з недотриманням норм процесуального права та порушенням норм матеріального права, необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з таких підстав. Так, оскаржувана постанова, в порушення вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, була винесена самовільно, за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, без дотримання відповідної процедури по розгляду адміністративної справи. Відповідач не надав йому докази, якими керувався при винесенні постанови, а також можливості надати докази наявності електронного підтвердження діючого страхового полісу на автомобіль, хоча він наполягав на перевірці його наявності та стверджував про його наявність. Крім того, інспектор УПП при винесенні постанови не здійснив оцінку відповідних доказів, які б констатували факт порушення Правил дорожнього руху позивачем. При цьому при врученні йому копії постанови відповідач визнав факт наявності у нього діючого страхового полісу. Разом з цим, виходячи з вимог Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" існують лише два випадки, коли поліцейський може перевірити поліс автоцивілки та скласти протокол за його відсутність, зокрема, при складанні протоколу щодо порушень Правил дорожнього руху

та при оформленні дорожньо-транспортної пригоди, а тому непред"явлення при перевірці полісу автоцивілки не є підставою для складання протоколу за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Отже, відповідачем в оскаржуваній постанові не встановлено обставини, не наведено відповідні фактичні докази відсутності у нього діючого страхового полісу, будь-яких пояснень очевидців та інші докази, які б стали підставою для висновку про те, що він порушив вимоги Правил дорожнього руху, тим самим скоїв адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову серії ДП18 № 746324 від 23.10.2024, винесену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Божком В.С. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою судді від 07 листопада 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України, позивачу надано строк для виправлення недоліків.

28.11.2024 на електронну адресу суду від позивача на виконання вищевказаної ухвали судді надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи, а саме - квитанції про сплату судового збору від 27.11.2024, а також клопотання про поновлення строків для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді від 29.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

06.12.2024 на електронну адресу суду від представника відповідача Ярошенко О.М. в порядку ст. 47 КАС України надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просить відмовити в позові за безпідставністю, посилаючись на такі обставини. Так, за змістом постанови серії ДП18 № 746324 від 23.10.2024 на автодорозі М-06 Київ-Чоп, 86 км водій керував транспортним засобом Део Ланос з номерним знаком НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар або денних ходових вогнів та на законну вимогу поліцейського не пред"явив поліс (сертифікату) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.4 а, 9.8 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126, ст. 125, ч. 2 ст.36 КУпАП. Згідно вимог п. 2.1, 2.4 ПДР України, ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" та п.21.3 ст. 21 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" закріплено безумовний обов"язок особи, яка керує транспортним засобом, при використанні його в дорожньому русі, мати при собі страховий поліс (сертифікат). Разом з тим, позивачем не заперечується факт саме непред"явлення полісу (договору) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП. Водночас представник відповідача зазначає, що відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису термін зберігання відеозаписів з портативних нагрудних відеореєстраторів складає 30 діб та станом на 06.11.2024 відеозаписи були автоматично видалені із системи, однак про їх наявність у момент вчинення правопорушення позивачем вказує посилання на технічних засіб, яким здійснено фіксацію в оспорюваній постанові. У зв"язку з викладеним відсутні підстави для задоволення адміністративного позову, оскільки позивач при складанні поліцейським патрульної поліції відносно нього постанови про адміністративне правопорушення не пред"явив поліс (сертифікат) обов"язкового

страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому постанова інспектора патрульної поліції про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, на думку представника відповідача, є законною та обґрунтованою. Вважає, що відповідачем були дотримані вимоги КУпАП при розгляді справи, ним було роз"яснено позивачу його права, повідомлено про вчинене ним порушення, заслухано його пояснення та надано ним оцінку. Дій, які б обмежили права позивача при розгляд справи, відповідачем вчинено не було. Штраф накладено за ч. 1 ст. 126, ст. 125, ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому відсутні підстави для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Своїм правом на подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України позивач не скористався.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Представник відповідача Управління патрульної полції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з"явився, про його дату, час і місце повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань від нього на адресу суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію». Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам

дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вимогами ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 746324 від 23.10.2024 вбачається, що 23 жовтня 2024 року об 11 годині 11 хвилин на 86 км автодороги М06 Київ-Чоп водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався без увімкненого ближнього світла фар та під час перевірки документів не пред"явив поліс обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 9.8, 2.4 а ПДР України. Вказаною постановою за вчинення правопорушень, передбачених ст. 125, ч. 1 ст. 126, 36 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 450 грн (а.с. 7). Згідно ст. 125 КУпАП інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, тягнуть за собою попередження. За приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно п. 9.8 ПДР на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. Відповідно до п. 2.4 а ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1. Пункт 2.1 ПДР зобов"язує водія механічного транспортного засобу мати при собі, зокрема, чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством. Відповідно до ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Виходячи з наведених вище норм, слідує, що право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс. Відповідно до пункту 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами МВС України при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод. Відповідно до пункту 21.3 статті 21 цього закону, під час використання транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу. Тобто, законом встановлено вичерпні випадки, коли інспектор поліції має право вимагати у водія пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, серед яких складання протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідачем винесена постанова відносно позивача за статтею 125 КУпАП та частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за керування транспортним засобом з неввімкненим ближнім світлом фар, а також за відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Оскільки інспектором патрульної поліції було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом поза населеним пунктом з неввімкненим ближнім світлом фар, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 125 КУпАП, тому у нього були законні підстави для зупинки транспортного засобу та перевірки наявності у водія полісу (сертифікату) обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому суд враховує відсутність будь-яких заперечень з боку позивача проти того, що він керував автомобілем з вимкненим ближнім світлом фар.

За приписами КАС України, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності, закріпленого у ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено На підставі викладеного, суд вважає встановлені судом обставини вчинення правопорушень, а також те, що факт порушення позивачем п.п. 9.8 та 2.4 а Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, тому суд дійшов висновку про те, що інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Житомирські йобласті Божок В.С. при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та при винесенні постанови серії ДП18 № 746324 від 23.10.2024 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 485 грн за вчинення останнім адміністративних правопорушень, передбачених ст. 125, ч. 1 ст. 126 КУпАП, діяв в повній відповідності до наданих йому повноважень та в межах чинного законодавства, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити, залишивши постанову без змін. На підставі наведеного, керуючись статтями 5, 9, 77, 80, 139, 246, 255, 257, 259, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, 7, 9, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити за безпідставністю. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.С. Рябенька