Справа № 539/3612/24
Суддя: Пилипчук М. М.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3612/24
Провадження № 2-а/539/42/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Пилипчука М. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Козленка Дениса Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Козленка Д. Р. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494 ОСОБА_1 керував автомобілем Ford Focus c-max, державний номерний знак НОМЕР_1 , в якого не освітлювався задній номерний знак, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 121-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Позивач вважає зазначену постанову незаконною, оскільки вона винесена необґрунтовано, упереджено, за неіснуюче правопорушення, яке позивач не скоював, з порушенням норм права та порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 незаконного притягнули до адміністративної відповідальності та наклали адміністративне стягнення.

Зазначив, що 01 серпня 2024 року близького 09.00 год виїхав з міста Лубен Полтавської області до міста Полтави, керуючи автомобілем не мав можливості побачити, що освітлення на задньому номерному знаку перестало працювати, автомобіль не має відповідної функції щодо повідомлення про несправність такого виду. Близько 23.00 год 01 вересня 2024 року позивач повертався з міста Полтави в місто Лубни Полтавської області. На виїзді з міста Полтави всі освітлювальні прибори працювали, зокрема й освітлення заднього номерного знаку. Вказував, що дійсно 01 вересня 2024 року в районі 207 км автомобільної дороги «Київ-Харків-Довжанський» М-03 його зупинили працівники поліції та вказали на те, що в автомобілі не освітлювався номерний знак. ОСОБА_1 просив надати можливість доїхати до найближчої станції технічного обслуговування або заправної станції для усунення несправності (на місці зупинки позивач не мав можливості усунути несправність, оскільки була відсутня запасна лампочка), проте працівники поліції відмовили та склали оскаржувану постанову.

Крім того, працівник поліції відмовився надавати для ознайомлення посвідчення та дані нагрудного знаку. Також позивачу відмовили у наданні для ознайомлення запису з відео-реєстратора щодо фіксації правопорушення. Посадова особа Управління патрульної поліції порушила вимоги статті 280 КУпАП. Поліцейський розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів його вини, а також упереджено, оскільки не взяв до уваги його пояснення, не дослідив обставини справи в сукупності, керувався лише припущеннями та неіснуючими даними. Позивач правопорушення не вчиняв, відсутня подія та склад адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494 про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у виді штрафу у розмірі 1 190 грн, винесену поліцейським 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Козленком Д. Р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2024 року вказану справу передано судді Пилипчуку М. М.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04 вересня 2024 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28 жовтня 2024 року залучено Департамент патрульної поліції як другого відповідача до участі в справі; витребувано у Департаменту патрульної поліції відеозапис з боді-камери (портативного відеореєстратора) № 2961494 від 01 вересня 2024 року під час фіксування порушення та винесення оскаржуваної постанови від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494; запропоновано Департаменту патрульної поліції у п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати відзив на позовну заяву; роз`яснено позивачу його право у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив; роз`яснено відповідачу його право у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив подати заперечення.

У листопаді 2024 року до суду від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що позивач допустив порушення вимог безпеки дорожнього руху, а саме 01 вересня 2024 року на автомобільній дорозі М03 Київ-Харків-Довжанський, на 207 км, керував транспортним засобом Ford Focus c-max, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху). У зв`язку з допущеним порушенням щодо позивача винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2961494 за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1 190 грн.

Департамент патрульної поліції також вказував, що у матеріалах справи міститься копія постанови, де у пункті 7 зазначено «Додається відео з бодікамери 473462». Таким чином, дотримано всі вимоги законодавства та в постанові міститься посилання на відеозапис як на додаток до постанови. На момент отримання позову, у зв`язку з обмеженими технічними можливостями відеозапис вчиненого правопорушення, факт керування транспортним засобом Ford Focus c-max, державний номерний знак НОМЕР_1 , та відеозаписи розгляду справи, зафіксовані на портативний відеореєстратор, видалені із серверу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, тому надати їх суду не є можливим. Під час розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП. Позивач відповідно до статті 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими статтею 268 КУпАП, під час розгляду справи не було.

З огляду на викладене представник Департаменту патрульної поліції просив ухвалити рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, розгляд справи провести без його участі.

Суд встановив, що поліцейський 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрал поліції Козленко Д. Р. виніс відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 190 грн, що підтверджується копією відповідної постанови.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 01 вересня 2024 року на автомобільній дорозі М03 Київ-Харків-Довжанський, на 207 км, керував транспортним засобом Ford Focus c-max, державний номерний знак НОМЕР_1 , з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби, чим порушив вимоги пункту 2.9 (в) Правил дорожнього руху.

Не погодившись із винесеною постановою, позивач звернувся до суду із позовом про її скасування.

Відповідно до пунктів 2, 3 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до підпункту «в» пункту 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною першою статті 121-3 КУпАП визначено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху, у тому числі за частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 10 КУпАП визначено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (стаття 11 КУпАП).

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 121-3 КУпАП, характеризується умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Водночас стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідачами не надано суду будь-яких доказів щодо наявності вини у діях ОСОБА_1 , який вказував, що перед виїздом перевірив та впевнився у технічній справності свого автомобіля (що також не спростовано відповідачами).

У частині третій статті 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може ґрунтуватися на припущеннях та неперевірених фактах.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність КУпАП, має підтверджуватися відповідними доказами, перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 73 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 496/4315/16-а дійшов висновку, що обов`язковому доказуванню під час розгляду справ про адміністративні правопорушення підлягають лише факти вчинення або невчинення певною особою адміністративного правопорушення, які в свою чергу, підтверджуються відеозйомкою фіксації події адміністративного правопорушення.

У пункті 7 постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494 зазначено, що до постанови додаються: відео з бодікамери 473462.

Водночас відповідачем не подано до суду відеозаписів з відображенням обставин події правопорушення, вчинення якого інкримінується позивачу.

При цьому встановлення факту керування транспортним засобом є визначальним для встановлення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, яка полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами керування ОСОБА_1 транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби. Надані відповідачем докази не доводять факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/855/17).

Візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (постанова Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17).

Сам факт визнання особою вини у порушенні Правил дорожнього руху не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення (постанова Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17).

Суд звертає увагу на те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не довів належними доказами як факт вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, так і наявність в останнього винної (умисної або необережної) дії чи бездіяльності, відтак і підстави для притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, тому оскаржувана постанова прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи відсутність належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення та його вини, суд зазначає, що інші доводи сторін про правомірність чи неправомірність оскаржуваної постанови не впливають на вирішення справи по суті.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що Департаментом патрульної поліції не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121-3 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача підлягає закриттю.

Отже, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494 підлягає скасуванню із закриттям провадження.

Судом враховано, що поліцейський 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрал поліції Козленко Д. Р., який виніс спірну у цій справі постанову, не проходить службу у Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області.

Водночас при розгляді справ про адміністративні правопорушення посадові особи відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені такого органу.

У даному випадку, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, позовні вимоги до Головного управління Національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Козленка Д. Р. не ґрунтуються на законі і в цій частині вимог необхідно відмовити з урахуванням викладеного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь позивача судовий збір у сумі 605,60 грн.

Керуючись статтями 6, 9, 77, 12, 132, 139, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліціїпро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 01 вересня 2024 року серії ЕНА № 2961494, винесену поліцейським 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Козленком Денисом Романовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за частиною першою статті 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1 190 (однієї тисячі сто дев`яноста) гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП закрити.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Козленка Дениса Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Другого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3; ).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Полтавській області в особі поліцейського 1-го взводу 2-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Козленка Дениса Романовича (місцезнаходження: місто Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, 83; ).

Суддя М. М. Пилипчук