Справа № 380/1758/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/1758/24 пров. № А/857/13419/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (суддя Москаль Р.М., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/1758/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області,

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

У січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ у Львівській області, в якому просила: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №89 про перерахунок пенсії (дата перерахунку 21.12.2023р.) ОСОБА_1 та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 з часу звернення з заявою від 24 січня 2023 року починаючи з 24 січня 2023 року, обчисленої у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року вказаного у довідках Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №76-ф від 24.01.2023р. та №77-ф від 24.01.2023р.; 2) зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 з часу звернення з заявою від 24 січня 2023 року починаючи з 24 січня 2023 року, яку обчислити у розмірі 60 відсотків від заробітку за грудень 2022 року, вказаного у довідках Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №76-ф від 24.01.2023р. та №77-ф від 24.01.2023р..

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив відмовити у задоволені позовних вимог в повністю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, що полягають в обчисленні розміру пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі ст. 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ шляхом застосування алгоритму обчислення розміру пенсії за віком, передбаченого ст.ст. 27, 28, 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 24.01.2023 пенсію за віком на підставі Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ шляхом врахування при обчисленні її розміру відомостей про заробітну плату на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 76-ф від 24.01.2023 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №77-ф від 24.01.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 605,60 гривень.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт вважає, що рішення суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки при виконанні рішення суду розмір пенсії призводить до зменшення. Апелянт стверджує, що він не мав підстав враховувати для призначення пенсії позивачу на підставі довідок ГУ ПФУ у Львівській області №76-ф від 24.01.2023р. та №77-ф від 24.01.2023р. Підстави для визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перерахунок пенсії протиправним та його скасування відсутні, оскільки дане рішення прийняте в межах чинного законодавства та на виконання рішення суду яке набрало законної сили. Щодо рішення суду зобов`язального характеру, то таке є втручанням в дискреційні повноваження.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 25.04.2024 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач на апеляційну скаргу відповідача подала відзив, у якому висловила незгоду з доводами апелянта, вважаючи їх безпідставними. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржене відповідачем рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області як одержувач пенсії за віком.

ГУ ПФУ у Львівській області видало ОСОБА_1 довідки від 24.01.2023 №76-ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.01.2023 №77-ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби (а.с. 7-8).

ОСОБА_1 24.01.2023 звернулася до органу ПФУ у Львівській області із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України Про державну службу (а.с. 9).

30.01.2023 ГУ ПФУ у Житомирській області за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 прийняло рішення №89, відповідно до котрого відмовило позивачці в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Вважаючи це рішення протиправним, позивачка звернулась до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі №380/3365/23 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 30.01.2023 о/р № НОМЕР_1 , яким відмовлено ОСОБА_1 в переведенні на пенсію згідно Закону України Про державну службу. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 01.08.1991 по 19.01.2017 та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року № 3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889, на підставі довідок, виданих Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області від 24.01.2023 № 77-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби та від 24.01.2023 № 76-Ф про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), починаючи з 24.01.2023 (дати звернення позивача із заявою) (а.с. 11).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 частково скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі № 380/3365/23, а саме, скасовано в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області призначити пенсію позивачці з врахуванням довідок ГУ ПФУ у Львівській області № 76-ф від 24.01.2023 та № 77-ф від 24.01.2023 та прийнято постанову про відмову в цій частині у задоволенні позову з мотивів передчасності таких вимог (а.с. 14).

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії (рішення від 21.12.2023 №89) на виконання судових рішень у справі №380/3365/23. Розмір пенсії з надбавками становить 7482,00 грн (а.с. 17).

Суд встановив, що ГУ ПФУ у Львівській області при обчисленні розміру пенсії заявниці діяло на підставі ст.ст. 27, 28, 40 Закону №1058 та використовувало для обчислення розміру пенсії відомості про середньомісячний заробіток (тобто показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування враховується для обчислення пенсії в розмірі 16228,82 грн. та коефіцієнти стажу. ГУ ПФУ у Львівській області не застосовувало алгоритм обчислення розміру пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу та відомості довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця з тих мотивів, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі № 380/3365/23 скасовано в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області призначити пенсію позивачу з врахуванням довідок ГУ ПФУ у Львівській області № 76-ф від 24.01.2023 та № 77-ф від 24.01.2023, тому відомості про розмір заробітної плати державного службовця не враховуються відповідачем при перерахунку пенсії на виконання рішення суду у справі №380/3365/23.

03.01.2024 ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, в якій просила при розгляді її заяви від 24.01.2023 про призначення їй пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.93 №3723-XII врахувати довідки про заробітну плату ГУ ПФУ у Львівській області №76-ф від 24.01.2023 та №77-ф від 24.01.2023 (а.с. 19).

ГУ ПФУ у Львівській області скерувало ОСОБА_1 лист №1457-334/Х-52/8-1300/24 від 17.01.2024, в якому повідомило, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10.07.2023 у справі № 380/3365/23 та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2023 проведено перерахунок пенсії, однак після зазначеного перерахунку розмір пенсійної виплати зменшується, розмір пенсії становитиме менше 7582,00 грн (а.с. 20).

Не погодившись із такою відмовою у проведенні спірного перерахунку пенсії, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі Закон №3723-ХІІ).

Частина перша статті 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом, відповідно, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Статтею 90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон №889-VIII), який набрав чинності з 1 травня 2016 року, пенсійне забезпечення державних службовців унормовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), за винятком урегулювання призначення пенсій особам, яких визначено в підпункті 1 пункту 2 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.

Отже, із дня набрання чинності Законом №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців унормовано Законом №1058-IV як загальним законом, що регулює відносини між усіма суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ як спеціального закону збережено для осіб, визначених у пунктах 10, 12 розділу XI „Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII.

Право позивача на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ підтверджено судовими рішеннями від 10.07.2023 у справі №380/3365/23, що набрало законної сили 11.12.2023, якими зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до стажу державної служби періоди роботи ОСОБА_1 на посадах в органах місцевого самоврядування з 01.08.1991 по 19.01.2017 та перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, на пенсію за віком відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 року №3723-ХІІ, п.п.10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889, починаючи з 24.01.2023 (дати звернення позивача із заявою).

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Однак цими судовими рішеннями не встановлено обов`язку щодо нарахування позивачу пенсії державного службовця з урахуванням довідок про складові заробітної плати.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно вказав, що порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (далі Порядок №662).

Пунктом 4 Порядку №662 передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками є: про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років); про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією); про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Судом встановлено, що довідки про заробітну плату державного службовця від 24.01.2023 № 76-ф про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), від 24.01.2023 № 77-ф про складові заробітної плати ОСОБА_1 для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, видані Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, за формою та змістом відповідають вимогам форм довідок, затверджених Постановою Правління ПФУ №1-3 від 17.01.2017 р., що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, адже містять усі необхідні складові заробітної плати державного службовця, який має не менш як 20 років стажу.

Попри те відповідачем не здійснено належного обґрунтування підстав для не врахування вказаних довідок про складові заробітної плати позивача.

У випадку незгоди пенсійного органу із складовими заробітної плати, що вказані у довідці для визначення розміру призначеної пенсії, пенсійний орган не позбавлений права здійснити перевірку достовірності виданих документів, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні особі пенсії, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка наведена у постанові від 24.06.2021 у справі №233/179/17.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій відповідача, яка полягає в неврахуванні з 24.01.2023 при обчисленні розміру пенсії позивача за нормами ЗУ Про державну службу довідок про заробітну плату №76-ф від 24.01.2023 і № 77-ф від 24.01.2023, виданих ГУ ПФУ у Львівській області.

Щодо тверджень апелянта про відсутність підстав для нарахування пенсії позивачу з урахуванням довідок ГУ ПФУ у Львівській області №76-ф від 24.01.2023 і № 77-ф від 24.01.2023, так як має місце перерахунок пенсії, який не передбачено Законом України «Про державну службу», колегією суддів такі відхиляються, оскільки у даній справі не вирішується питання про перерахунок пенсії позивача, призначеної за нормами Закону України «Про державну службу», а належне нарахування пенсійної виплати на підставі наведених вище довідок про складові заробітної плати державного службовця.

Щодо доводів апелянта про дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Львівській області при здійсненні перерахунку пенсії позивача, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно з положеннями п.3 ч.2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Тобто, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У межах спірних правовідносин суд апеляційної інстанції вважає, що задоволення судом позовних вимог не буде мати наслідком втручання у дискреційні повноваження ГУ ПФУ у Львівській області. У цій справі відповідач помилково вважає свої повноваження дискреційними, оскільки не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти не за законом, а на власний розсуд. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 липня 2020 року у справі №826/10085/16.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу (органу місцевого самоврядування) не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Суд з метою захисту прав позивача наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення і таке зобов`язання суб`єкта владних повноважень не буде вважатися втручанням у дискреційні повноваження, адже такий спосіб захисту порушення права буде найбільш ефективним та спрямованим на недопущення свавілля в органах влади.

Загалом наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції всебічно з`ясовано обставини справи, рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому немає підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року в адміністративній справі №380/1758/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль