Справа № 420/31760/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 ), у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;

зобов`язати НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги виплаченої у 2015-2017 роках, грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016-2017 роках та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з січня 2016 року по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Адміністративний позов поданий за допомогою підсистеми «Електронний суд».

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу в Державній прикордонній службі України. Відповідно до витягу наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07 липня 2024 року № 774-ОС припинено контракт та звільнено з військової служби майстерсержанта ОСОБА_1 за підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в запас. Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 17 липня 2024 року № 822-ОС виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 19 липня 2024 року.

Під час проходження служби з січня 2015 до липня 2024 року позивач перебував на грошовому забезпеченні в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 ).

Як зазначено у позові, за час проходження військової служби в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_3 ) позивачу в період з жовтня 2015 по лютий 2018 належним чином не проводилось нарахування та виплата індексації грошового забезпечення. Однак, 27.07.2024 виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення в розмірі 33 410,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунковим листом.

Під час проходження військової служби, позивачу було проведено нарахування та виплату підйомної допомоги: у грудні 2015 року у розмірі 4 691,00 грн., грудні 2016 року у розмірі 1 088,87 грн., у лютому 2017 року у розмірі 3 602,13 грн.; грошової допомоги на оздоровлення: у серпні 2016 року у розмірі 5 375,00 грн., у лютому 2017 року у розмірі 5 375,00 грн., а також щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 у період з січня 2016 року по лютий 2018 року. Проте, з урахуванням того, що під час проходження військової служби позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення, то це призвело до того, що нарахування та виплата підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки, які нараховуються з місячного грошового забезпечення, проведені без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Посилаючись на те, що така протиправна бездіяльність відповідача призвела до того, що йому в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

У свої доводах позивач посилається на те, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди.

Ухвалою суду від 15.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.

Також цією ухвалою суд витребував від НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 ) інформацію, у вигляді належним чином засвідчених письмових доказів, про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми: підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по лютий 2018 року, із зазначенням складових їх обчислення, у тому числі сум індексації грошового забезпечення, або підстав їх не нарахування та/або невиплати; інші докази на підтвердження або спростування оскаржуваної бездіяльності.

29.10.2024 року до суду за допомогою системи «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до відзиву відповідач проти задоволення позову заперечує. Зазначає, що ОСОБА_1 дійсно з 28.07.1999 по 19.07.2024 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 . Звільнений в запас за підпунктом «Д» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу». Виключений зі списків особового складу наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 17 липня 2024 року № 822- ОС, з 19 липня 2024 року.

По суті спірних правовідносин у відзиві зазначено, що індексація грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не є постійною та сталою величиною, а змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець. Відповідно до пункту 1.2. Інструкції № 425, до складу місячного грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія). Відповідно до пункту 1.9. Інструкції № 425, індексація грошового забезпечення військовослужбовцям здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством. Виходячи з системного аналізу вищезазначених нормативно-правових актів, індексація грошового забезпечення не має постійного характеру, відповідно, не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення. Натомість, підйомна допомога, грошова допомога на оздоровлення та винагорода, передбачена постановою КМУ від 22.09.2010 № 889 є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення, які розраховуються виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, до якого не включається індексація.

Крім того у відзиві відповідач зазначив, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 420/31721/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Предметом даної справи є питання правомірності щодо нарахування та виплат індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018, 01.03.2018 по 31.12.2022 та із 01.01.2024 по 19.07.2024.

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України); має статус учасника бойових дій, згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 07.05.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з Витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.07.2024 року №822-ОС, майстер-сержанта ОСОБА_2 (П-017661), який перебуває у розпорядженні начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (остання займана посада - інспектор прикордонної служби 1 категорії - снайпер другої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 " (тип Б)), звільненого наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 07.07.2024 №774-ОС за підпунктом «д» (у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, з 19 липня 2024 року виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення.

Проте, як зазначено у позові, у період проходження військової служби, зокрема з грудня 2015 року, позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення.

27.07.2024 року позивачу виплачено заборгованість з індексації грошового забезпечення в розмірі 33 410,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунковим листом за липень 2024 року.

Звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено тим, що до складу грошового забезпечення, з якого проведено обчислення підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки, які нараховуються з місячного грошового забезпечення, не включено індексацію грошового забезпечення.

Позивач вважає, що індексація входить до складу грошового забезпечення, отже має бути врахована при обчисленні вищевказаних виплат.

Відповідач стверджує, що індексація не є постійною складовою грошового забезпечення, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення при обчисленні вищевказаних виплат.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.1-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 3 липня 1991 року №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 16, 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 5 жовтня 2000 року №2017-III держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 18 Закону №2017-III).

Аналіз наведених норм дозволяє дійти до висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Крім цього, згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019 року у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.

Судом встановлено, що 27.07.2024 року відповідачем добровільно виплачено позивачу після звільнення з військової служби заборгованість з індексації грошового забезпечення в розмірі 33 410,00 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунковим листом за липень 2024 року.

Вказані обставини справи не заперечуються сторонами.

Спірним між сторонами стало питання щодо наявності підстав для перерахунку підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 9-1 Закону №2011-ХІІ, при переїзді військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, а також тих, хто перебуває на кадровій військовій службі та військовій службі за призовом осіб офіцерського складу, на нове місце військової служби в інший населений пункт, у зв`язку з призначенням на військову посаду, зарахуванням до військового навчального закладу, термін навчання в якому становить не менше шести місяців, або у зв`язку з передислокацією військової частини їм виплачується: 1) підйомна допомога в розмірі місячного грошового забезпечення на військовослужбовця і 50 відсотків місячного грошового забезпечення на кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає з ним на нове місце військової служби; 2) добові, встановлені Кабінетом Міністрів України для працівників, які перебувають у відрядженні, за кожний день перебування в дорозі на військовослужбовця та кожного члена сім`ї військовослужбовця, який переїжджає разом з ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Отже, обчислення грошової допомоги на оздоровлення та підйомної допомоги здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення.

У спірний період діяла постанова Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій», яка передбачала щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовців.

Згідно підпункту 2 пункту 1 цієї Постанови, Кабінет Міністрів України постановив установити щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Граничні розміри, порядок та умови виплати цієї винагороди визначаються Міністерством оборони. Міністерством внутрішніх справ та адміністрацією Державної прикордонної служби за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення (пункт 2 зазначеної постанови № 889).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та з метою впорядкування виплати щомісячної грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 № 73 була затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 73, яка була чинною до 09.11.2018).

Згідно пп. 2 п. 2 Інструкції № 73, виплата винагороди військовослужбовцям (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) здійснювалась у розмірі до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно п. 3 Інструкції № 73, до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад (з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Отже, обчислення щомісячної додаткової грошової винагороди також здійснюється, виходячи з місячного грошового забезпечення.

Відповідачем надано до суду Довідки-розрахунок винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 р. № 889, за 2016-2018 рр., з якої вбачається, що нарахування щомісячної додаткової грошової винагороди здійснювалось з таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, премія, надбавка за ВОВЗ, надбавка за ОУС.

Тобто, індексація не була включена до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалось обчислення виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Відповідачем надано до суду Довідки-розрахунок підйомної допомоги за 2015-2017 роки, з якої вбачається, що нарахування підйомної допомоги здійснювалось з таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, премія, надбавка за ВОВЗ, надбавка за ОУС.

Тобто, індексація не була включена до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалось обчислення виплаченої позивачу підйомної допомоги.

Відповідачем надано до суду Довідки-розрахунок допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, з якої вбачається, що нарахування допомоги на оздоровлення здійснювалось з таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, премія, надбавка за ВОВЗ, надбавка за ОУС.

Тобто, індексація не була включена до складу місячного грошового забезпечення, з якого здійснювалось обчислення виплаченої позивачу допомоги на оздоровлення.

Як вже було зазначено, відповідно до ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки.

Правова позиція стосовно систематичного та постійного характеру виплати індексації наведена у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 30 грудня 2020 року у справі №359/8843/16-а.

Відтак, індексація відноситься до складу грошового забезпечення військовослужбовців, є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця та має включатися до розрахунку підйомної допомоги, грошової допомоги на оздоровлення, відповідно й щомісячної додаткової грошової винагороди.

Субсидіарне застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини, дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку позивачу підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, для належного захисту порушених прав позивача суд вважає необхідним зобов`язати військову частину НОМЕР_3 провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення виплаченої індексації грошового забезпечення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що спірним питанням є розрахунок та виплата позивачу підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки, щомісячної додаткової грошової винагороди за 2016-2018 роки без урахування індексації. Тобто дослідженню підлягають обставини включення сум індексації до розрахунку таких виплат, а не включення цих виплат до складу грошового забезпечення військовослужбовця та їх індексації.

Така правова позиція викладена у рішенні Верховного Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №820/3423/18 від 21.12.2021.

У відзиві відповідач зазначив, що у провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа № 420/31721/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України. Предметом даної справи є питання правомірності щодо нарахування та виплат індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.12.2015 по 28.02.2018, 01.03.2018 по 31.12.2022 та із 01.01.2024 по 19.07.2024.

Проте, суд зазначає, що розгляд цієї справи можливий до вирішення справи №420/31721/24, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі №420/31760/24.

Інші доводи сторін встановлених обставин справи та висновків суду не спростовують.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що решта аргументів сторін, які мають значення для правильного вирішення спору, на вирішення спірних правовідносин не впливають та не змінюють судовий розсуд цього спору за результатами судового процесу.

В адміністративному судочинстві принцип верховенства права зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 72 КАС України визначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 291, 295, 297 КАС України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до НОМЕР_2 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ) (військова частина НОМЕР_3 ) щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно, без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_3 ) (військова частина НОМЕР_3 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 підйомної допомоги за 2015-2017 роки, грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2017 роки та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889, за період з січня 2016 по лютий 2018 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук