Справа № 489/6462/24
Суддя: Костюченко Г. С.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 489/6462/24
Провадження № 2-а/489/82/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Костюченка Г.С.,

із секретарем судового засідання Козловською А.В.,

за участі: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Палієнко Д.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

В вересні 2024 позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 17.06.2024 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2414713, відповідно до якої позивач начебто, керуючи транспортним засобом Nissan micra, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний узвіз, 1 водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області зі скаргою.

За наслідками розгляду скарги Т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області майором Човпан О.Ю. 05.07.2024 року було прийняте рішення про скасування постанови серії ЕНА № 2414713 від 17.06.2024 року винесену інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Позняком В.М. Матеріали справи направити на новий розгляд.

За наслідками нового розгляду адміністративної справи 22.07.2024 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області Татаренко А.О. було винесено постанову серії ББА № 161552. відповідно до якої позивач начебто, керуючи транспортним засобом Nissan mscra, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний узвіз, 1 водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач свою провину у вчиненні даного правопорушення заперечує. Посилається на те, що постанова не відповідає обставинам справи, винесена із порушенням вимог чинного законодавства. Постанова була винесена за відсутності позивача, без належних доказів про отримання виклику ОСОБА_1 для розгляду справи, без надання можливості надати свої доводи та заперечення.

В якості доказу скоєння ним адміністративного правопорушення відповідач надає суду відеозапис правопорушення здійснене на власному мобільному телефоні патрульного поліцейського.

Позивач вважає, що використання такого приладу суперечить ЗУ «Про національну поліцію» та відповідно наданий відеозапис не може бути прийнято як допустимий доказ.

Крім того, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в оскаржуваній постанові відсутнє посилання на технічний пристрій за допомогою якого здійснено фіксування нібито скоєного правопорушення як на доказ адміністративного правопорушення. На відеозапису відсутня інформація про дату час руху автомобіля Nissan micra, державний номер НОМЕР_1 .

В оскаржуваній постанові зазначений лише нагрудний відео реєстратор № 471637, 474948. Відеозапис з якого не містить доказів скоєння правопорушення. Крім того, зазначене відео з БК не надано суду для огляду.

Відеозапис наданий суду відповідачем з записом руху автомобіля позивача невідомого походження, без зазначення у постанові технічного засобу за допомогою якого було здійснена відео фіксація.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд з визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 161552 від 22.07.2024, та закрити провадження у справі.

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2024 суд перейшов до розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін - до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання у справі.

10.10.2024 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що оскаржувана постанова винесена у відповідності до вимог діючого законодавства.

Під час патрулювання 17.06.2024 року поліцейськими управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху (далі ПДР). А саме, водій автомобіля «NISSAN MICRA» з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухаючись у м. Миколаєві по вул. Паромний узвіз буд. 1, не подав світловий покажчик повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2 (б) ПДР України. Після чого патрульними було прийнято рішення про зупинку даного транспортного засобу, згідно п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України (далі - ЗУ) «Про Національну поліцію». Поліцейський, підійшовши до водія, ким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину зупинки і перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п.п. 2.1, 2.4 «а» ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію».

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення п. 9.2 (б) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову ЕНА № 2414713 від 17.06.2024 у справі про адміністративне правопорушення (далі постанова) щодо позивача. Після чого дана постанова була скасована та передана на новий розгляд з подальшим винесенням оскаржуваної постанови серії ББА № 161552 від 22.07.2024 року.

Позивачу повідомлено, що розгляд справи, за дане порушення, буде проводитися на місці. Водію було роз`яснено права особи, згідно ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України. Права водію було роз`яснено в повній мірі. Після чого інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 510 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції України в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила суду, що дійсно факт порушення позивачем ПДР був зафіксований на пристрій автомобільний відео регістратор, цей пристрій не був зазначений у оскаржуваній постанові.

Надати суду відео з БК № 471637, 474948 не виявляється можливим в зв`язку з впливом терміну зберігання таких записів.

Вислухавши пояснення позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

17.06.2024 відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2414713, відповідно до якої позивач начебто, керуючи транспортним засобом Nissan micra, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний узвіз, 1 водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Не погодившись із зазначеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області зі скаргою.

За наслідками розгляду скарги Т.в.о. начальника Управління патрульної поліції в Миколаївській області майором Човпан О.Ю. 05.07.2024 року було прийняте рішення про скасування постанови серії ЕНА № 2414713 від 17.06.2024 року винесену інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області лейтенантом поліції Позняком В.М. Матеріали справи направити на новий розгляд.

За наслідками нового розгляду адміністративної справи 22.07.2024 року інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 2 УПП в Миколаївській області Татаренко А.О. було винесено постанову серії ББА № 161552. відповідно до якої позивач начебто, керуючи транспортним засобом Nissan mscra, державний номер НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по вул. Паромний узвіз, 1 водій не подав сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.б ПДР України, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 9.2.б Правил дорожнього руху України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно із приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частин першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У даному випадку предметом доказування є факт не подачі сигналу світловим покажчиком повороту відповідно напрямку при повороті.

З матеріалів справи слідує, що факт руху автомобіля, яким керував позивач, підтверджується відеозаписом, (13-14 сек.). Відеозапис наданий суду відповідачем з записом руху автомобіля невідомого походження, без зазначення у постанові технічного засобу за допомогою якого було здійснена така відео фіксація.

На відео відсутня інформація про дату час фіксування, модель клас, тип, інвентарний номер такого пристрою.

До відзиву суду представник не надав відео з БК № 471637, 474948.

Відеозапис наданий суду відповідачем з записом руху автомобіля позивача невідомого походження, без зазначення у постанові технічного засобу за допомогою якого було здійснена така відео фіксація.

В свою чергу, суд вважає на необхідне зазначити наступне.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити:

найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

дату розгляду справи;

відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

опис обставин, установлених під час розгляду справи;

зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАСУ (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі), не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 13.02.2020. у справі № 524/9716/16-а).

Проте в оскаржуваній постанові не міститься будь-яких посилань на технічний засіб, на який здійснено фіксування вказаного правопорушення, а саме не подачі ОСОБА_1 , сигналу світловим покажчиком повороту відповідно напрямку при повороті.

Не надано доказів, що такий пристрій знаходиться на балансі Департаменту патрульної поліції.

Також, згідно вимог ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ББА № 161552 від 22.07.2024 була винесена без участі ОСОБА_1 .

На підтвердження своєчасного сповіщення ОСОБА_1 представником відповідача не були надані повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції. Оскільки лише фізична особа може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП та може нести лише персональну відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому повинен бути повідомлений належним чином з врученням такого повідомлення особисто з підписом особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Доказів вручення вказаних повідомлень особисто ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься.

Посадовою особою органу патрульної поліції, якою прийнято постанову, не встановлювалась наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи (водія) в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у тому числі не заслуховувались пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не розглядались клопотання, не перевірялись докази правопорушення тощо.

В порушення приписів статей 280, 283 КУпАП вказаною посадовою особою органу патрульної поліції лише складено та підписано оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

В зв`язку із викладеним, суд погоджується із доводами позивача про те, що притягненню його до адміністративної відповідальності не передувала належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень (поліцейського).

Отже, є неправильними та такими, що не відповідають дійсним обставинам, посилання позивача на те, що провадження у справі про адміністративне правопорушення та застосування до позивача заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням відбулось на підставі і в порядку, встановленому законом, з додержанням принципу законності.

На переконання суду, наведене нівелює принципи обґрунтованості та всебічності вирішення справи про адміністративне правопорушення та безумовно спростовує правомірність рішення патрульного поліцейського про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення - це документ, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій.

Суд повинен обґрунтовувати свої висновки про винуватість лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту (рішення ЄСПЛ «Коробов проти України» №39598/0з від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування.

Отже, суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Складом правопорушення є наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Вимоги вказаних правових норм не були дотримані працівниками поліції при складанні оскаржуваної постанови.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали, зокрема оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

При цьому суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову, оскільки вони не підтверджені неспростовними та достовірними доказами.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи беззаперечних доказів, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про скасування постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Положеннями статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За результатом розгляду адміністративної справи позовну заяву ОСОБА_1 задоволено, а отже понесені позивачем судові витрати відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у цій справі.

Слід зазначити, що відповідно до частин 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. підлягають стягненню саме з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. При цьому витрати банківської комісії за сплату судового збору не підлягають відшкодуванні, оскільки вказане не передбачено КАС України.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 161552 від 22.07.2024 та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, (ЄДРПОУ 40108646, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .;

відповідач: Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).

Повний текст рішення складено 17.12.2024.

Суддя Г.С. Костюченеко