Справа № 541/3799/24
Суддя: Шатілова Л. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3799/24
Номер провадження 2-а/541/41/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 грудня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі судді Шатілова Л.Г., за участі секретаря судового засідання Гуриної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

22.10.2024 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з зазначеним позовом звернувся ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09 жовтня 2024 року, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку з тим, що представниками відповідача в приміщенні Київського районного суду м. Полтави його було повідомлено, що він знаходиться в "розшуку". Йому повідомили, що відносно нього до поліції було направлено подання щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтею 210 КУпАП у зв`язку з тим, що він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці на 21 серпня 2024 року.

Цього ж дня на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та на підставі протоколу було винесено постанову згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок. Зазначив, що фактично розгляд справи не відбувався, сам текст постанови друкував юрист відповідача, при цьому начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повинен був розглядати справу, взагалі не був присутнім. Не дивлячись на те, що розгляду справи по суті взагалі не було, постанова не була підписана начальником, він (позивач) її підписав, але копія йому вручена не була.

З даною постановою не згоден з наступних підстав.

20 серпня 2024 року до його офісу за адресою м. Полтава, вул. Котляревського, 38/40, оф. 17 орієнтовно о 14 - 00 год. прийшли двоє працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , які не представилися, повідомили, що йому необхідно отримати повістку "Для оновлення даних" та необхідно з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для оновлення даних. Він повідомив останніх, що дані ним були уточнені, пред`явивши свій військовий квиток з відміткою про уточнення даних та додаток "Резерв+". Працівники ТЦК повідомили, що він повинен з`явитися та отримати повістку, незважаючи на уточнення даних.

Попросивши показати повістку для огляду зауважив, що в повістці відсутня дата її підпису, а також відсутній особистий підпис начальника ТЦК, а натомість, проставлено "факсиміле", що є порушенням пунктів 29, 30 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року за № 560 (надалі Порядок), також зауважив, що відповідно до п.п. 1 п. 27 Порядку, така мета виклику як "оновлення" даних відсутня, та вірною є мета виклику для "уточнення" даних.

На його прохання працівники ТЦК пред`явили свої службові посвідчення, які як виявилося були підписані начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 з правом перевірки документів, а отже останні не мали права на вручення повістки, оскільки їх повноваження не це не були підтверджені відповідно до вимог п. 32 Порядку .

У зв`язку з відмовою отримати повістку працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено Акт про відмову від отримання повістки.

В протоколі № 1421 від 09.10.2024 року про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП в графі "Суть адміністративного правопорушення" зазначено: 09 жовтня 2024 року о 14 год. 05 хв. Полтава, не явка за повісткою до ТЦК та СП. Зазначив, що повістку про виклик на 09 жовтня 2024 року о 14 год. 05 хв. взагалі не отримував, та не відмовлявся від отримання , оскільки її ніхто не вручав. При складенні протоколу, уповноважений на його складання працівник ТЦК повинен в графі- суть правопорушення вказати, що не з`явився за повісткою на 21.08.2024 року, а не на 09.10.2024 року, тобто дату, коли він з`явився до ТЦК.

У преамбулі протоколу зазначено, що він складений майором ОСОБА_2 , натомість в графі підпису особи, яка склала протокол зазначено " ОСОБА_3 " та міститься його підпис, який був проставлений ним у його (позивача) присутності.

Вважав, що протокол не відповідає вимогам чинного законодавства, так як підписаний не уповноваженою особою, а тому є неналежним доказом.

Фактично розгляду справи щодо порушення правил військового обліку взагалі не було, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , при розгляді справи був відсутній. Оскаржувана постанова не містить викладу обставини вчиненого правопорушення, не відображено суті інкримінованого йому правопорушення в цій частині, не містить висновку про те, що його визнано винним у порушенні ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Просив скасувати постанову від 09 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн, справу закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП, стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою суду від 24.10.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 01.11.2024 за клопотанням позивача витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію постанови від 09.10.2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено штраф у розмір 17000,00 грн. за ч. 3 ст. 210 КУпАП, копії всіх документів на підставі яких було здійснено розгляд справи про адміністративне правопорушення, відеозапис від 20.08.2024, який здійснено працівниками Цюра та ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_1 під час вручення повістки ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, справу просив розглянути у його відсутність.

Відповідач повідомлявся про розгляд справи відповідно до вимог закону, про що свідчить рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 23,36,42) До суду від відповідача відзив на позов не надходив.

Суд, розглянувши справу, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2024 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Згідно оскаржуваної постанови від 09.10.2024р., яка була винесена на підставі протоколу № 1421 від 09.10.2024р. вбачається, що 09.10.2024 о 14:05 ОСОБА_1 не з`явився до ТЦК та СП за повісткою.

Відповідно до ст.2, ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 розділу 1 Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 №3 (далі Інструкція), ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно з п. 3 розділу 2 Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Пунктом 6 цього ж розділу Інструкції визначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Проте, протокол про адміністративне правопорушення №1421 від 09.10.2024 року не містить посилання на докази, на підставі яких був зроблений висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Не зазначено дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також такі докази відсутні в матеріалах справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, що до якої застосовується адміністративне стягнення не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 813/3415/18, від 30 січня 2020 року у справі № 482/9/17.

Як слідує з встановлених судом фактичних обставин справи, протокол про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова були винесені в один і той же день, що призвело до порушення вимог ст. 277-2 КУпАП та обмежило права позивача передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву та не надано доказів на спростування позиції позивача. Не надано також матеріалів, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови так і самої постанови.

З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне оскаржувану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись до суду із зазначеним позовом, сплатив судовий збір у розмірі 484 грн 48 коп., які підлягають з стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 5, 9, 72-77, 139, 241, 242, 246, 255, 271, 286 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову від 09 жовтня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 210 КУпАП, закрити на підставі пункту 1 ч. 1 статті 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1

Суддя: Л. Г. Шатілова