Справа № 160/29595/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області переглянути заяву з наданими документами ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та зарахувати пільговий стаж, який надає право виходу на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням віку за період з 14.12.2000 по 18.12.2001 згідно з пільговою довідкою від 01.08.2024 № 13 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області переглянути заяву, врахувати всі надані підтверджуючі документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та призначити на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням віку відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- судові витрати покласти на відповідачів.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протиправне рішення пенсійного органу порушує право позивача на пенсійне забезпечення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задоволено. Відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за правилами ст. 263 КАС України.
Роз`яснено відповідачу про необхідність подати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази - у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, дотримуючись, вимог ст. 162 КАС України.
Витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у термін, що встановлений для подачі відзиву на позовну заяву, засвідчені належним чином копії матеріалів відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 , у тому числі алгоритм розрахунку стажу (Форма РС-право).
Відповідач-2 надав до суду відзив на позовну заяву, а також витребувані судом докази. У відзиві на позовну заяву у задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, та зазначив, що, наголошує на тому, що період, який підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи визначає саме підприємство шляхом надання оформленої належним чином уточнюючої довідки у відповідності зі Списками, затверджуваними Кабінетом Міністрів України на підставі первинних документів за час роботи особи на відповідному підприємстві. До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи з 14.12.2000 по 18.12.2001 згідно з пільговою довідкою від 01.08.2024 № 13, оскільки наявна перерва в атестації робочого місця (первинна була проведена 14.12.1995, а наступна 19.12.2001). Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, всебічно розглянувши надані позивачем документи встановив, що стаж роботи позивача на дату звернення складає: загальний страховий стаж 41 рік 05 місяців 29 днів, пільговий за Списком № 1 7 років 04 місяці 26 днів. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області погоджується з висновками оскаржуваного рішення, вважає його законним та обґрунтованим, складеним на підставі та у відповідності до норм чинного законодавства.
Відповідач-1 ухвалу від 15.11.2024 та позовну заяву з додатками отримав засобами підсистеми «Електронний суд» 19.11.2024 та 06.11.2024 (з урахуванням ч. 5 ст. 251 КАС України) відповідно, проте, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
16.12.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 3, 4 ст. 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач 07.09.2024 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Зокрема, в рішенні зазначено:
Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 07.09.2024.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених посадах.
Чоловікам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах (5 років), за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим-двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), с трудова книжка. Страховий стаж з 01.07.2000 зараховується згідно даних персоніфікованого обліку.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжні відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада, характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номера, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Обчислення пільгового стажу роботи регулюється Порядком застосування Списків № 1 і №2 виробництв, робіт, професії, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальний політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі-Порядок 383).
Обчислення пільгового стажу роботи регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383 (далі-Порядок 383).
Пунктом 3 Порядку 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями при умові підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. Проведення атестації робочих місць регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992р. № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці», пунктом 4 якого передбачено, що атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місць покладено на керівників підприємств, установ та організацій.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
Вік заявника 50 років 10 місяців 18 днів.
Страховий стаж особи з урахуванням пільгового стажу за Списком № 1 становить 41 рік 5 місяців 29 днів.
"Пільговий стаж особи становить 7 років 4 місяці 26 днів
*за поданими документами до страхового не зараховано:
пepioд з 01.07.2024 по 31.08 2024, оскільки відсутня сплата страхових внесків згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування
*До пільгового стажу не зараховано:
Відмовити у призначенні пенсії за віком згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1), у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу - 10 років.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV).
Відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 року №213- VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
Відповідно до вимог абз. 6 ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-ІV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно із частиною 1 статті 114 Закону № 1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням нормстатті 28 цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог цієї статті Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 12 серпня 1993 року №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній".
Згідно пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 подано трудову книжку серії НОМЕР_2 від 09.08.1996, в якій наявні, зокрема, записи щодо спірних періодів роботи:
Державний науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості (Державний трубний інститут)
- 30.05.1994 прийнято на посаду вальцювальника 3 розряду експериментально-виробничої дільниці;
- 01.12.1994 переведено вальцювальником станів гарячої прокатки труб 4 розряду експериментально-виробничої дільниці;
- 01.12.1995 переведено вальцювальником станів гарячої прокатки труб 5 розряду експериментально-виробничої дільниці;
- 15.03.1998 переведено пресувальником прутків та труб гарячим пресуванням 6 розряду експериментально-виробничої дільниці;
- 01.01.2002 за результатами атестації робочих місць переведено на посаду пресувальника гарячих труб 6 розряду експериментально-виробничої дільниці.
Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01.08.2024 №13, виданою Державним підприємством «Науково-дослідний та конструкторсько-технологічний інститут трубної промисловості ім. Я.Ю. Осади» (ДП «НДТІ»), підтверджується зайнятість повний робочий день ОСОБА_1 на вказаних посадах, які передбачені Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України №162 від 11.03.1994.
Суд зазначає, що надані позивачем документи в повній мірі надають пенсійному органу можливість встановити наявність пільгового стажу роботи позивача і вирішити питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідачем не спростовані відомості, які зазначені в довідці та у трудовій книжці, а також не надано доказів того, що позивач не працював або його періоди роботи не відповідають дійсності, чи записи у трудовій книжці позивача стосовно стажу роботи зроблені неправильно, неточно або з іншими вадами, які заважають їх зарахуванню до загального стажу роботи, або взагалі відсутні.
Тобто для зарахування спірного періоду до шкідливих робіт за Списком №1 позивачем було надано відповідачу всі необхідні для цього документи, а посади, які були зайняті позивачем у спірний період передбачають пільгове пенсійне забезпечення Списком діючим в період роботи позивача (Список №1, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. №162).
Суд встановив, що єдиною підставою для неврахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 14.12.2000 по 18.12.2001, відповідно пільгової довідки №13 від 01.08.2024, вказано, що наявна перерва в атестації робочого місця (первинна 14.12.1995, а наступна 19.12.2001).
Однак, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Отже, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Суд звертає увагу на те, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового/страхового стажу. Крім того, він надає достатні додаткові докази на підтвердження спірних періодів та відповідного стажу.
Зважаючи на викладене, матеріалами справи підтверджено, що в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, підтверджуючим стаж роботи, є відповідний запис із зазначенням необхідних відомостей, а наявність архівних довідок додатково підтверджує наявність у позивача пільгових періодів роботи.
Відповідно до алгоритму розрахунку стажу (Форма РС-право), відповідачем протиправно не зараховано періоди роботи з 14.12.2000 по 18.12.2001 до пільгового стажу позивача.
З огляду на викладене, суд вважає протиправним незарахування періоду роботи позивача з 14.12.2000 по 18.12.2001 до пільгового стажу.
Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання зарахувати період роботи з 14.12.2000 по 18.12.2001 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Щодо доводів позивача про можливість застосування зменшення пенсійного віку позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
З урахуванням періоду роботи позивача з 14.12.2000 по 18.12.2001, пільговий стаж ОСОБА_1 складає більше 8 років.
Суд зазначає, що позивач на час звернення із заявою від 07.09.2024 року про призначення пенсії досягнув віку 50 років, мав більше 41 року страхового стажу та, як встановлено судом, 8 повних років пільгового стажу на посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, які передбачені Списком №1.
Суд наголошує, що пільговий стаж позивача дійсно становить більше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, визначеного абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно, позивач має право на зменшення пенсійного віку на 8 років, а отже, позивач мав би право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом 1 частини 1 статті 26 цього Закону, на 1 рік за кожен рік пільгового стажу, якби на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії досягнув 52 років. При цьому, у спірному рішенні, відповідачем не надано оцінки щодо права позивача на призначення пільгової пенсії зі зниженням віку.
Разом з тим, зважаючи на недосягнення позивачем віку 52 років, позивач не має права на призначення пенсії на пільгових умовах, з 07.09.2024, зі зниженням віку.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 14.12.2000 по 18.12.2001, згідно з пільговою довідкою від 01.08.2024 № 13, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, а також надані до неї документи, відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для часткового задоволення позову.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Позивач звернувся до суду засобами підсистеми Електронний суд із однією вимогою немайнового характеру.
До позовної заяви долучено квитанцію про сплату №3599-9954-7216-3319 від 05.11.2024, за якою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік з 1 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3028 гривень.
Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, належна до сплати сума судового збору за подачу даного позову є 968,96 грн (3028*0,4) * 0,8).
Суд роз`яснює позивачу, що надмірно сплачена сума судового збору може бути повернута, відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року № 787.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 139 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
Адміністративний позов задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 16 грудня 2024 року.

Суддя Н.Є. Калугіна