Справа № 160/23302/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
УСТАНОВИВ:
27.08.2024 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень від 02.10.2024 року, про стягнення податкового боргу у розмірі 292798,36 гривень.
Ухвалою від 02.09.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, відповідно до положень ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 02.09.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- докази сплати заборгованості у добровільному порядку, згідно до вимог ст.ст. 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зобов`язати позивача надати до суду належним чином засвідчені копії таких документів, а саме:
- обґрунтований розрахунок із зазначенням дати виникнення податкового боргу по кожному ППР з урахуванням дати вручення відповідачеві таких ППР, виходячи з вимог ст.ст. 42, 58 Податкового кодексу України та вимог ст.ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
30.09.2024 року представник Пуськової Валентини Іванівни подав до суду зустрічну позовну заяву до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому просить суд:
- у задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити;
- зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 2925,93 гривень.
Вказана заява передана головуючому судді 02.10.2024 року.
02.10.2024 року позивачем до суду подано уточнену позовну заяву, яка була прийнята судом до розгляду.
21.10.2024 року податковим органом подано клопотання про надання строку для подання відзиву на позовну заяву.
22.10.2024 року оголошено перерву у підготовчому засіданні; наступне підготовче засідання призначено на 04.11.2024 року.
04.11.2024 року розгляд справи перенесено на іншу дату, у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Справу призначено до розгляду на 18.11.2024 року.
11.11.2024 року податковим органом подано відзив на позовну заяву.
18.11.2024 року податковим органом подано додаткові пояснення по справі.
18.11.2024 року в судовому засіданні представники сторін не заперечували щодо зупинення провадження у справі для примирення сторін шляхом медіації.
03.12.2024 року представником Пуськової В.І. подані пояснення по справі.
09.12.2024 року податковим органом подані додаткові пояснення у справі.
Ухвалою суду від 10.12.2024 року поновлено провадження у справі.
10.12.2024 року закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 10.12.2024 року.
10.12.2024 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.
10.12.2024 року фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
Суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Первісні позовні вимоги обґрунтовує тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 292798,36 грн., зокрема заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань, в тому числі пеня.
Вказують, що контролюючим органом було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу, в тому числі, скеровано на адресу такого платника податків податкову вимогу.
Однак такі дії не призвели до позитивного результату, а тому сума податкового боргу підлягає стягненню в судовому порядку.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами та доповненнями.
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
У разі необхідності така особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону (частина третя ст.331 ЦКУ).
Отже, об`єкти незвершеного будівництва не визначені нормами ПКУ як об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Податковий орган зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач за первісним позовом зверталась до органів податкової служби на проведення звірки для застосування пп.«ґ» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України до об`єкта житлової нерухомості.
Тому вважають, що наявні всі підстави для відмови у зустрічному позові, та задоволенні первісних позовних вимог.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Відповідачем скеровано на адресу суду зустрічну позовну заяву, у якому у тому числі фактично викладені і заперечення проти первісного позову, згідно змісту якої вбачається, що вимоги податкового органу, відповідач не визнає у повному обсязі.
У зустрічному позові ОСОБА_1 заперечувала проти задоволення первісних позовних вимог.
Щодо вимоги стягнути податковий борг по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань та пені відповідач заперечує, вважає такі вимоги безпідставною оскільки об`єкт житлової нерухомості, на який позивачем нараховано податок не підлягає оподаткуванню.
А отже, у зустрічному позові зазначає про те, що не виникає у неї обов`язку сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, внаслідок чого повідомлення-рішення є протиправними, а отже підлягають скасуванню, тому звернулась до суду із відповідним позовом.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на обліку у ГУ ДПС у Дніпропетровській області як платник податків перебуває фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та має податковий борг у сумі 292 798,36 гривень.
Так, за даними інформаційно-комунікаційних системи ДПС України ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості:
- квартира, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м., реєстраційний номер майна 34972839, дата державної реєстрації права власності з 12.12.2011, частка власності 1/1;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 ;
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 належить на праві власності, зокрема незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 1090,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .
На вказаний об`єкт незавершеного будівництва складено технічний паспорт на житловий будинок (інвентаризаційна справа №610).
Також, складено звіт за результатами обстеження будівельних конструкцій об`єкту незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 (з фотофіксаціями об`єкту) за висновками якого встановлено, що за сукупністю виявлених дефектів при візуальному
обстеженні технічний стан житлового будинку АДРЕСА_2 оцінюється непридатний для нормальної експлуатації (категорія технічного стану - 3). Будівля знаходиться у непридатному для проживання технічному стані. Виявлені в ході обстеження дефекти і пошкодження впливають на несучу здатність конструкцій. Експлуатація будівлі в проектному режимі при поточному технічному стані неможлива без проведення ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наявних дефектів та пошкоджень у відповідності до вимог діючої нормативної документації.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої зазначено, що будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 1090,9 кв.м є об`єктом незавершеного будівництва з моменту його придбання, а саме з 07.10.2016 року.
Встановлено, що в інтегрованих картках платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 обліковується податковий борг у сумі 292 798,36 грн., а саме: заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 292 798,36 гривень.
Так, керуючись пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, з урахуванням норм визначених п. 102.1 ст. 102 ПКУ Пуськовій В.І. ГУ ДПС сформовані в ручному режимі податкові повідомлення рішення форми «Ф» за 2018-2020 роки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010200), а саме:
Пеня, нарахована згідно ст.129 ПКУ на загальну суму 206,18 гривень.
Вказані ППР надіслано на адресу відповідача за первісним позовом.
З урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою фізичною особою ОСОБА_1 у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Об`єкт оподаткування: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 1089,0 кв.м., частка власності 1/2.
Розрахунок податку на нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, проводився з урахуванням таких показників:
Об`єкт оподаткування: квартира, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,3 кв.м., частка власності 1/1.
Розрахунок податку на нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, проводився з урахуванням таких показників:
за 2018 рік 458,80 кв.м. * 0,068* 55,85 грн. = 1742,43 грн., де: 458,80 кв.м. = (638,80 кв. м.- 180 кв.м.) - площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги. 0,068 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) (частка власності по об`єкту 1/1 станом на 2018 рік) (51,00 кв.м./638,80 кв.м.)= 0,068. 55,38 грн. 3723 грн. (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018)*1,5% (ставка визначена відповідно до рішення ДМР типу об`єкта нерухомості);
за 2019 рік 458,80 кв.м. *0,068 * 62,60 грн.* = 1953 грн., де: 458,80 кв.м. (638,80 кв. м. - 180кв.м.) - площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги. 0,068 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) (частка власності по об`єкту 1/1 станом на 2019 рік) 51,00 кв.м. /638,80 кв.м.= 0,068. 62,60 грн. 4173 грн. (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019)*1,5%( ставка визначена відповідно до рішення ДМР типу об`єктів нерухомості житловий будинок).
Загальна сума: (1742,43 грн. + 1953 грн.)= 3695,43 гривень.
Об`єкт оподаткування: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 1089,0 кв.м., частка власності 1/2.
Об`єкт оподаткування: квартира, за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 43,3 кв.м., частка власності 1/1.
Розрахунок податку на нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, проводився з урахуванням таких показників: 1183,3 кв.м. * 0,036 * 70,85 грн.= 3018,12 грн., де: 1183,3 кв.м. - сумарна загальна площа всіх об`єктів нерухомості. 0,036 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) - 43,3/1183,3 = 0 ,036 70,85 грн. 4173 грн. (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2020) * 1,5% (ставка визначена відповідно до рішення ДМР типу об`єктів нерухомості житловий будинок).
Загальна сума: 3018,12 гривень.
Об`єкт оподаткування: житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 1089,0 кв.м., частка власності 1/1.
Об`єкти оподаткування:
1) Житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 загальною площею 1089,0 кв.м., частка власності 1/1.
2) Квартира, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м.
Розрахунок податку на нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, проводився з урахуванням таких показників:
за 2018 рік 638,8 * 0,080 *55,85= 2049,92 грн, де: об`єкт оподаткування: квартира: АДРЕСА_1 . 458,80 кв.м. = (638,80 кв. м.- 180 кв.м.) загальна площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги. 0,068 = Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) (51,00 кв.м./638,80 кв.м.) = 0,080. 55,38 грн. = 3723 грн. (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2018)*1,5% (ставка визначена відповідно до рішення ДМР до типу об`єкта нерухомості);
за 2019 рік 458,8*62,60 * 0,080 = 2297,67 грн., де: об`єкт оподаткування: квартира: АДРЕСА_1 . 458,80 кв.м. = (638,80 кв. м.- 180 кв.м.) загальна площа об`єктів оподаткування з урахуванням пільги. 0,068 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) 51,00 кв.м./638,80 кв.м.)= 0,080. 62,60 грн. 4173 грн. (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2019)*1,5% (ставка визначена відповідно до рішення ДМР до типу об`єкта нерухомості);
за 2020 рік 1183,3 *0,043 * 70,85/12 * 10 = 3011,13 грн., де: об`єкт оподаткування: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 ., частка власності 1/1 1183,3 кв.м. загальна площа об`єктів оподаткування. 0,043 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) 70,85 грн. - (Мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2020) * 1,5% (ставка визначена відповідно до рішення ДМР до типу об`єкта нерухомості) 10 визначений період користуваня (січень-жовтень);
за 2020 рік 1140,0 *0,045 * 70,85/12 *2 = 602, 23 грн. об`єкт оподаткування: квартира, за адресою: АДРЕСА_1 ., частка власності 1/1 1183,3 кв.м. - площа об`єктів оподаткування. 0,043 - Питома вага щодо об`єкту оподаткування розраховується наступним чином: (Загальна площа окремого об`єкта / сумарна загальна площа всіх об`єктів) 2 - визначений період користуваня (листопад грудень).
Оскільки у встановлені строки не було погашено податкову заборгованість, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду із цим позовом про стягнення податкового боргу.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Згідно статті 266.10.1 ПК України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки
Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Аналогічні норми визначені пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
В силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Відповідно до підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України органи державної податкової служби мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Положенням п.57.3 ст.57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.
Статтею 59 ПК України визначає обов`язком контролюючого органу надіслати платнику податків, у якого виник податковий борг, податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
Так, згідно матеріалів справи, за даними інформаційно-комунікаційних системи ДПС України Пуськова В.І. є власником об`єктів житлової нерухомості:
- квартира, за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 51,0 кв.м., реєстраційний номер майна 34972839, дата державної реєстрації права власності з 12.12.2011, частка власності 1/1;
- квартира, за адресою: АДРЕСА_3 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_1 належить на праві власності, зокрема незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 1090,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 .
На вказаний об`єкт незавершеного будівництва складено технічний паспорт на житловий будинок (інвентаризаційна справа №610).
Також, складено звіт за результатами обстеження будівельних конструкцій об`єкту незавершеного будівництва за адресою АДРЕСА_2 (з фотофіксаціями об`єкту) за висновками якого встановлено, що за сукупністю виявлених дефектів при візуальному
обстеженні технічний стан житлового будинку АДРЕСА_2 оцінюється непридатний для нормальної експлуатації (категорія технічного стану - 3). Будівля знаходиться у непридатному для проживання технічному стані. Виявлені в ході обстеження дефекти і пошкодження впливають на несучу здатність конструкцій. Експлуатація будівлі в проектному режимі при поточному технічному стані неможлива без проведення ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наявних дефектів та пошкоджень у відповідності до вимог діючої нормативної документації.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої зазначено, що будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 1090,9 кв.м є об`єктом незавершеного будівництва з моменту його придбання, а саме з 07.10.2016 року.
Тип об`єкту - незавершений будівництво житловий будинок.
Протягом періоду часу з 15.08.2018 по 24.10.2023 року до зазначеного розділу державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно вносилися зміни та виправлення, в тому числі у зв`язку із допущенням помилок при проведенні державної реєстрації.
В розрізі положень Закону України №1952 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що була чинною на момент здійснення реєстраційних дій, державними реєстраторами не проводилась державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом житловий будинок, бо така реєстрація передбачає, що розділ ДРРП та реєстраційна справа закриваються в разі державної реєстрації права власності на новостворений об`єкт нерухомого майна щодо якого в Реєстрі було відкрито розділ як на об`єкт незавершеного будівництва.
Встановлено, що в інтегрованих картках платника податків-фізичної особи ОСОБА_2 обліковується податковий борг у сумі 292 798,36 грн., а саме:
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань.
Так, керуючись пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПКУ, з урахуванням норм визначених п. 102.1 ст. 102 ПКУ Пуськовій В.І. ГУ ДПС сформовані в ручному режимі податкові повідомлення рішення форми «Ф» за 2018-2020 роки з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (код бюджетної класифікації 18010200), а саме:
Пеня, нарахована згідно ст.129 ПКУ на загальну суму 206,18 гривень.
Вказані ППР надіслано на адресу відповідача за первісним позовом.
З урахуванням вимог ст.56, 57 ПК України, в зв`язку з несплатою фізичною особою ОСОБА_1 у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Разом з тим, відносно нарахування позивачем відповідачеві податкового боргу по вищевказаному платежу, суд зазначає таке.
Відповідно до п. п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка.
Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової га нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема, документів на право власності.
При цьому відповідно до частини першої ст. 182 Цивільного кодексу право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав. їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються Законом № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» із змінами та доповненнями (далі - Закон № 1952). Пунктом 1 частини першої ст. 2 Закону № 1952 встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.
Слід зазначити, що згідно з частиною другою ст. 331 Цивільного кодексу право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
При цьому до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності така особа може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Отже, приписами частини 3 статті 331 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
Враховуючи викладене, об`єкти незавершеного будівництва не визначені Податковим кодексом України як об`єкти оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Так, як вже зазначено вище, згідно інформації з Державного реєстру речових прав та Реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якої зазначено, що будинок АДРЕСА_2 , загальною площею 1090,9 кв.м є об`єктом незавершеного будівництва з моменту його придбання, а саме з 07.10.2016 року, а тому і нарахування Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є неналежним.
Верховний Суд у постановах, зокрема від 30.01.2019 в справі №454/1678/16-ц, від 12.12.2018 в справі №682/1221/16-ц, від 28.11.2018 у справі №692/1190/13-ц, неодноразово, на основі аналізу чинного законодавства та з урахуванням характерних ознак об`єкта незавершеного будівництва, вказав, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.
Верховний Суд вказує, що об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном.
З огляду на вище викладене та враховуючи складений технічний паспорт на об`єкт незавершеного будівництва (житловий будинок), звіт за результатами обстеження будівельних конструкцій об`єкту незавершеного будівництва незавершений будівництвом житловий будинок, загальною площею 1090,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 - не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про залишення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 292798,36 грн., без задоволення, та відповідно часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, про таке.
Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2194,50 грн. за рахунок бюджетних асигнувань податкового органу.
Керуючись статтями 205, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 292798,36 грн. залишити без задоволення.
Зустрічний адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.
У іншій частині зустрічних позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору в сумі 2194,50 гривень.
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , рнокпп НОМЕР_1 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2024 року.

Суддя В.В. Ільков