Справа № 490/9775/24
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 490/9775/24
Головуючий в 1 інстанції: Саламатін О.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.,

за участю апелянта - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2024 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2024 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив поновити ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення;

- скасувати постанову № 616 від 29.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП;

- справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП закрити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова є протиправною, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить апеляційну скаргу задовольнити; скасувати рішення суду першої інстанції; прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Доводами апеляційної скарги зазначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення у приміщенні будівлі відповідача, апелянтом, через застосунок «Резерв+» неодноразово було пред`явлено військово-обліковий документ, який міститься в даному застосунку (тобто, ВОД був при ньому). Звертає увагу суду, що цей факт не просто не заперечується відповідачем, а ще й підтверджується та зазначається, що дана дія була зафіксована на відеозапис. Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було належним чином прийнято до уваги той факт, що військово-обліковий документ в електронній формі у мене був в наявності та пред`являвся як співробітникам ТЦК на їхню вимогу, так і представникам Національної поліції. Вказує, що з матеріалів справи вбачається, що під час складання протоколу про адміністративне затримання і протоколу про адміністративне правопорушення у позивача був у наявності військово-обліковий документ в електронному вигляді у застосунку «Резерв+», що виключає порушення позивачем вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 п. 10-1 «Правил військового обліку», який є додатком № 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних, та резервістів», затвердженого Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року, а також свідчить про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у визначений час апелянт зазначає, що він був належним чином проінформований про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказує, що 28.09.2024 приблизно о 10:30 год., підготувавшись до розгляду справи, який мав відбутись у визначений час, апелянт попрямував до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, через декілька хвилин отримав повідомлення на власний мобільний гаджет про оголошення сигналу повітряної тривоги в Миколаївській області та поспіхом попрямував в укриття. 28.09.2024 на території Миколаївської області було оголошено повітряну тривогу тривалістю 33 хв., а саме з 10 год. 43 хв. до 11 год. 17 хв. Апелянт зазначає, що після закінчення повітряної тривоги, він попрямував до місця розгляду адміністративної справи, а саме до будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому повідомили, що розгляду справи не було, оскільки керівництво виїхало на невідкладні завдання і про те, що його додатково повідомлять, через наявні засоби зв`язку, що розгляд справи буде перенесено на іншу дату та час. Однак, незважаючи на вищезазначене, відповідачем було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення, яка була винесена за результатами розгляду справи за відсутністю апелянта. Вказує, що позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права брати участь у розгляді справи, давати пояснення та заявляти клопотання є грубим порушенням процесуальних прав такої особи, передбаченими положеннями ст. 268 КУпАП, що є окремою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

10 грудня 2024 року до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який зареєстровано судом 11.12.2024 року, в якому представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України № НОМЕР_1 від 28.05.2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України.

Зі змісту, наданої позивачем копії документу про перебування на військовому обліку, вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на облік до Центрального РВК 15.01.2002 року.

Згідно протоколу №616 про адміністративне правопорушення від 24 вересня 2024 року, 24.09.2024 приблизно 11:55 год., екіпажем поліцейських УПП Миколаївської області "Корвет 401", за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_4 №1/1/14188 від 24.09.2024 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 був доставлений громадянин ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що 24.09.2024 року близько 11:35 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , біля будинку АДРЕСА_2 було виявлено адміністративне правопорушення вчинене громадянином ОСОБА_1 , яке полягає у тому, що останній в особливий період, в порушення ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації не мав при собі військово-облікового документа, під час складання протоколу також не мав при собі, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Також в зазначеному протоколі міститься інформація, що ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Також в протоколі міститься інформація щодо повідомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 11 год. 00 хв. 28.09.2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 кабінет №7, та в протоколі в графі "підпис особи, що притягається" міститься підпис позивача та дата "24.09.2024 року".

Також в протоколі містяться пояснення позивача, виконані ним власноруч, про те що з постановою не згоден.

Серед додатків до протоколу зазначено: копія звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. №1/1/14188 від 24.09.2024; роздруківка відомостей з мобільного застосунку "Резерв +"; копія рапорту поліцейського УПП в Миколаївській області; копія протоколу серія АЗ №100904 про адміністративне затримання.

Також підпис позивача міститься в графі "Другий примірник протоколу отримав (ла)".

Згідно з рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Миколаївській області від 24.09.2024, 24.09.2024 біля 11.21 год. наряд поліцейських прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де було виявлено гр. ОСОБА_1 , який не мав при собі військово-облікових документів та відмовлявся їхати до ТЦК та СП. За зверненням працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 гр. ОСОБА_1 було затримано (на підставі протоколу про адміністративне затримання серія АА №100904) та в подальшому доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Зі змісту звернення начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за вих. №1/1/14188 від 24.09.2024 вбачається, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 рахується особою, яка порушує законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку, а тому підлягає доставці до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту протоколу серія АЗ №100904 про адміністративне затримання від 24.09.2024, близько 11.41 год. відносно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поліцейськими УПП в Миколаївській області було проведено адміністративне затримання у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та о 11.55 год. доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 для складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається зі змісту Постанови 616 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 29.09.2024 року, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

Також в оскаржуваній постанові наведено обставини вчинення правопорушення, а саме, що 24.09.2024 приблизно 11:55 год., екіпажем поліцейських УПП Миколаївської області "Корвет 401", за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_4 №1/1/14188 від 24.09.2024 до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 був доставлений громадянин ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що 24.09.2024 року близько 11:35 військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 , біля будинку АДРЕСА_2 було виявлено адміністративне правопорушення вчинене громадянином ОСОБА_1 , яке полягає у тому, що останній в особливий період, в порушення ч. 6 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації не мав при собі військово-облікового документа, під час складання протоколу також не мав при собі, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Вказана постанова підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Зі змісту постанови №616-о від 21 жовтня 2024 року про виправлення описки у постанові №616 від 28 вересня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вбачається, що 28 вересня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_3 , розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та винесено постанову №616. Встановлено, що при винесенні постанови допущено описку, а саме: невірно зазначено дату винесення постанови замість "28 вересня 2024 року" вказано "29 вересня 2024 року".

Постановлено виправити описку в постанові №616 від 28 вересня 2024 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, вважати вірною датою винесення постанови №616 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП "28 вересня 2024 року" замість зазначеного "29 вересня 2024 року".

Як вбачається зі змісту витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (з адміністративно-господарської діяльності) за №74 від 27.02.2024 року до переліку осіб, уповноважених складати протоколи за вчинені адміністративні правопорушення громадянами та керівниками підприємств, установ, організацій, навчальних закладів в межах компетенції ІНФОРМАЦІЯ_1 включено відповідального виконавця адміністративного відділення - ОСОБА_4 .

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що дослідивши оскаржувану постанову судом встановлено, що вона відповідає вимогам законодавства, оскільки містить всі елементи, що повинні міститися в постанові відповідно до ст. 283 КпАП України, а позивач порушив вимоги частини 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що передбачає адміністративну відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України.

Судом першої інстанції зазначено, що накладення адміністративного стягнення відбулося в межах строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постанови здійснене уповноваженою особою, в межах своїх повноважень.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, завданням якого є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210--1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

В силу ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.3 наведеної статті вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже стаття 210-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення положень законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та визначає підвищену відповідальність у разі вчинення адміністративного правопорушення в особливий період.

Згідно з абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-IX від 03.03.2022 затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до ч.6 якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до абз.3 п.10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки станом на 24.09.2024 року близько 11:35 не мав при собі військово-облікового документу.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно зі ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП було призначено на 11 год. 00 хв. 28.09.2024 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до оскаржуваної постанови від 28.09.2024 р. о 11:00 год. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Судами встановлено, що 28.09.2024 з 10:43 по 11:17 у місті Миколаєві було оголошено повітряну тривогу, що підтверджується наданими позивачем доказами - роздруківкою з офіційної карти повітряних тривог за 28.09.2024 року та є загальновідомою обставино.

Колегія суддів зазначає, якщо особа належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, уповноважена особа або орган розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

При цьому, якщо під час розгляду справи оголошенно сигнал «повітряна тривога» у певному регіоні, такі обставини необхідно вважати загальновідомими, тобто такими що не потребують доказування, а неявка на розгляд справи учасників справи може бути спричинена такою надзвичайною ситуацією, яка об`єктивно унеможливлює завчасне подання клопотання про відкладення розгляду справи з цих причин; недопущення сторони на розгляд справи у зв`язку з повітряною тривогою обмежує право особи на участь у розгляді адміністративної справи.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції врахував аргументи відповідача, що у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, розгляд справи було відкладено та такий відбувся вже після оголошення відбою повітряної тривоги, 28.09.2024 року о 12:00, що на думку суду не є порушенням прав позивача.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковими, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач повідомлявся і знав про перенесення розгляду справи на 12:00 год.

Натомість з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що вона розглянута об 11:00 год.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не застосовував відповідні процесуальні норми крізь призму загальних засад розгляду адміністративної справи, дотримання гарантій прав особи на участь у розгляді її справи, а також обов`язку сприяти учасникам справи в здійсненні ними процесуальних прав, тому відбулося обмеження права сторони на участь у розгляді адміністративної справи стосовно апелянта, що є достатньою підставою для скасування оскарженої постанови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на неправильному трактуванні норм чинного законодавства.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, обставини справи та докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь апелянта сплачений судовий збір до суду першої та апеляційної інстанції у загальному розмірі 1513,10 грн.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 листопада 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 № 616 від 28.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 1513,10 грн. (одна тисяча п`ятсот тринадцять гривень десять копійок).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик