Справа № 160/26970/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЛО» до Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 18.07.2024 р. № 0012 про накладення фінансових санкцій, передбачених ст.20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що відповідач взагалі не мав права проводити щодо позивача позаплановий захід державного нагляду (контролю) у зв`язку із встановленими постановою КМУ від 13.03.2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» обмежень. Отже, відповідачем була призначена та проведена перевірка позивача без достатніх обставин, тобто без наявності існування конкретної загрози. Також, позаплановий захід державного нагляду (контролю), за результатами якого було винесено оскаржувану постанову, був проведений відповідачем за відсутності керівника або уповноваженої керівником особи, посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), перед початком здійснення заходу не було пред`явлено керівнику або уповноваженій керівником особі, примірник акту не було вручено керівнику або уповноваженій керівником особі. Відповідачем не було складено припису, розпорядження, іншого розпорядчого документа щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу та примірник такого документа не вручався уповноваженій особі ТОВ «АЛЛО», що свідчить про недотримання ним порядку здійснення заходу державного нагляду (контролю), за результатами якого було прийнято спірну постанову. Отже, застосування штрафу за порушення законодавства без видання документа щодо усунення порушень та надання можливості суб`єкту господарювання його добровільно виконати і усунути порушення у встановлений у такому документі термін (строк) є неправомірним.
Як зазначає позивач, інформація про продукцію не вважається рекламою і може бути розміщена у місцях, де вона реалізується. Розміщення інформації про продукцію (пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння) чи самої продукції (пачок тютюнових виробів) в місці її продажу, де вона реалізується споживачеві, здійснюється з метою задоволення прав споживачів такої продукції на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, наявний асортимент і забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. На торгівельному обладнані було розміщено продукцію, пристрої для споживання тютюнових виробів, яка реалізується в магазині «АЛЛО», а не «муляжі» як про це безпідставно зазначив відповідач.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Щодо твердження позивача, що ним не було порушено вимог абз.1, 7 ч.1 ст.161 Закону №2899-IV, відповідач зазначив, що під час проведення контрольних заходів ТОВ «АЛЛО» посадовими особами були встановлені факти розповсюдження реклами та стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання, шляхом використання кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торгівельного обладнання чи оформлення вітрин. З огляду на вищевикладене, позивачем не спростовано фактів порушення вимог абз.1, 7 ч.1 ст.161 Закону №2899-IV, зафіксованих в акті перевірки від 05.07.2024 р., а тому відсутні підстави для визнання постанови від 18.07.2024 року №0012 протиправною та її скасування. На підставі наведеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
До суду 11.11.2024 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у зверненні гр. ОСОБА_1 відсутнє обґрунтування порушення прав заявника, спричинення шкоди навколишньому природному середовищу чи безпеці держави від законної господарської діяльності ТОВ «АЛЛО». Також, не зазначено в чому полягає заподіяння йому шкоди зі сторони позивача, яку саме шкоду йому особисто заподіяно, які саме права чи законні інтереси гр. ОСОБА_1 порушено і в який спосіб, яку шкоду завдає робота магазину ТОВ «АЛЛО», що розташований за адресою: пр.Свободи, буд 1/3, м.Львів. Вищезазначений факт свідчить про абсолютну протиправність призначення відносно позивача позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення магазину ТОВ «АЛЛО».
Окрім того, підставою проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення є не загальновідомі факти шкоди тютюнопаління, а наявність конкретної загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, від конкретних порушень Закону № 2899-IV. Позивач зауважує, що яка конкретна загроза розміщення тютюнових виробів чи пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння на торговельному обладнанні в магазині «АЛЛО» в наказі № 522 та відповідачем не вказується. З огляду на вищезазначене, у відповідача були відсутні правові підстави для проведення відносно позивача позапланового заходу державного нагляду (контролю) у сфері законодавства про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення. За таких обставин, позивач просив суд позов задовольнити повністю з підстав викладених у ньому.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію сторін у справі, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставин справи.
Судом встановлено, що 05.07.2024 р. посадовими особами Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ТОВ «АЛЛО», а саме: у магазині, що розташований за адресою: пр.Свободи, 1/3, м.Львів, щодо дотримання законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.
Підставою для здійснення цього позапланового заходу стало звернення фізичної особи скарга ОСОБА_1 , зареєстрована ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області за № С-687 від 24.06.2024 р.
ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області було видано наказ від 02.07.2024 р. №522-АГ «Про проведення позапланової перевірки за результатами розгляду звернення», відповідно до якого було наказано провести позапланову перевірку ТОВ «АЛЛО» за адресою: пр.Свободи, 1/3, м.Львів, в термін 05.07.2024 р. та 08.07.2024 р. Для проведення перевірки направлено головного спеціаліста відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області Сороку В.С. та головного спеціаліста відділу контролю за рекламою та дотриманням антитютюнового законодавства Управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області Блондар М.М.
Для здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у ТОВ «АЛЛО», магазин «АЛЛО», за адресою: пр.Свободи, 1/3, м.Львів, ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області було оформлено направлення № 416 від 02.07.2024 року.
05.07.2024 р. посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області було проведено у ТОВ «АЛЛО», магазині «АЛЛО», розташованому за адресою: пр.Свободи, 1/3, м.Львів, плановий (позаплановий) захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, за результатами якого було складено акт від 05.07.2024 р. № 0033.
Як свідчить зміст означеного вище по тексту акту, посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) було виявлено наявність порушень ТОВ «АЛЛО» вимог законодавства, а саме: абз.1, 7 ч.1 ст.161 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-IV.
16.07.2024 року позивач до ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області подав заперечення на акт № 0033 від 05.07.2024 р.
Постановою про накладення фінансових санкцій передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 18.07.2024 р. № 0012 встановлено: порушення абз.1, 7 ч.1 ст.161 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. № 2899-IV, а саме: в місці, де здійснюється реалізація пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання розміщено інформацію про виробника таких пристроїв «IQOS» із розміщення муляжів таких пристроїв «IQOS ILUMA PRIME», «IQOS ORIGINALS DUO», «LiL Solid Es», та інформацію про характеристики таких пристроїв: «IQOS ILUMA PRIME» - «наступне покоління «IQOS» - що нового?», «індукційне нагрівання», «не зламаєш лезо», «не потребує чистки», «смарт жести»; «IQOS ORIGINALS DUO» - « 2 стіки поспіль без підзарядки», «1 сеанс = 6 хвилин або 14 затяжок, «налаштування підсвітки та вібросигналів»; «LiL Solid Es» - «компактний формат «все в одному», «потужна батарея», « 25 стіків на 1 зарядці». Вищезазначена інформація та муляжі пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання розміщені на білому фоні з графічним зображенням хвилястих кіл, на голубому та синьому фонах, відмінних від кольору торгівельного обладнання, яке світло-коричневого кольору деревини, назва виробника «IQOS. TOBACCO HEATING SYSTEM» підсвічується білим світлом та постановлено: за порушення вимог статті 161 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» застосувати до ТОВ «АЛЛО» фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 30 000 грн. Зобов`язано ТОВ «АЛЛО» у 15-денний строк після отримання цієї постанови сплатити в установленому порядку штраф у зазначеному розмірі до державного бюджету.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 р. № 877-V (далі Закон № 877-V).
Отже, дія цього Закону поширюється на здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення.
Відповідно до абз.6 ч.4 ст.4 Закону № 877-V, спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю) встановлюються виключно законами.
Згідно із абз.7 ч.4 ст.4 Закону № 877-V, санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа встановлюються виключно законами.
Відповідно до постанови КМУ від 13.03.2022 р. № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» (з наступними змінами) Кабінет Міністрів України постановив припинити проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні».
Як зазначено у пункті 2 вищевказаної постанови, за наявності загрози, що має негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України протягом періоду воєнного стану дозволити здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) на підставі рішень центральних органів виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.
Аналізуючи вищевикладене суд вважає, що для надання центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері, дозволу на здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) повинна існувати конкретна загроза. І лише така конкретна загроза може бути підставою для проведення конкретного позапланового заходу державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану.
Матеріалами справи підтверджується, що перевірка ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області була проведена на підставі скарги ОСОБА_1 , яка зареєстрована за № С-687 від 24.06.2024 р.
Подана скарга обґрунтована тим, що ТОВ «АЛЛО» порушує норми Закону № 2899-IV та Закону № 270/96-ВР, оскільки в місці торгівлі присутня заборонена реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у вигляді: розміщення інформації (цін та кольорових елементів) про тютюнові вироби у місці, у якому такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання з використанням графічних зображень та кольорових елементів відмінних від кольору торговельного обладнання; розміщення інформації (цін, QR кодів, та кольорових елементів) про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у місці, у якому такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання з використанням графічних зображень та кольорових елементів, відмінних від кольору торговельного обладнання; розміщення інформації (цін та кольорових елементів) про електронні сигарети, заправні контейнери та рідини, що використовуються в електронних сигаретах, у місці, у якому такі вироби реалізуються чи надаються споживачеві, у тому числі на елементах обладнання з використанням графічних зображень та кольорових елементів відмінних від кольору торговельного обладнання; промоутера, який консультував щодо виробників пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та заохочував придбати пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння. У зв`язку з чим, просив застосувати відповідальність передбачену ст.20 Закону № 2899-IV.
Суд вважає, що скарга не містить жодних обґрунтованих доводів щодо наявності реальної загрози життю та здоров`я скаржника, навколишньому природному середовищу та безпеки держави, а також для виконання міжнародних зобов`язань України.
Таким чином, скарга не може слугувати підставою для призначення перевірки. Отже, перевірка була призначена та проведена ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області без належних на те підстав.
Відповідно до ч.11 ст.4 Закону № 877-V як плановий, так і позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником.
Зі змісту наведених положень законодавства вбачається, що захід державного контролю повинен здійснюватися у присутності керівника суб`єкта господарювання або особи, уповноваженої керівником. Для цього уповноваженому представнику суб`єкта господарювання (керівнику або особі, уповноваженій керівником) до початку проведення перевірки вручається копія направлення, отримання якої засвідчується розпискою. Проведення позапланової перевірки суб`єкта господарювання за відсутності керівника юридичної особи або особи, уповноваженої керівником, не допускається.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.10.2022 р. у справі № 420/1842/21 зазначено, що положення частини одинадцятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) про те, що плановий чи позаплановий захід повинен здійснюватися у присутності керівника або уповноваженої особи суб`єкта господарювання слід розуміти так, що посадові особи контролюючого органу повинні вжити усі можливі заходи для встановлення особи керівника суб`єкта господарювання або його уповноваженої особи, повідомлення його про проведення перевірки будь-яким доступним способам, зокрема, письмово, телефонограмою, через електронну пошту тощо, та вжити інших заходів, необхідних для забезпечення присутності керівника або іншої уповноваженої особи суб`єкта господарювання під час проведення перевірки та їх поінформованості про час та місце проведення перевірки, коло питань, що виносяться на перевірку.
Аналогічний правовий висновок викладений також у постановах Верховного Суду від 14.07.2020 р. у справі №808/1485/16 та від 31.07.2020 р. у справі № 815/4129/17.
Відповідно до змісту акта позаплановий захід державного нагляду (контролю), за результатами якого було винесено оскаржувану постанову, проводився у присутності керівника магазином «АЛЛО» Гулевича Р.О. Ця ж особа зазначена у графі акта «керівник суб`єкта господарювання або уповноважена ним особа».
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та наказу № 2686 вк від 08.12.2011 р., які наявні в матеріалах справи, керівником ТОВ «АЛЛО» є Лисенко К.П.
Судом встановлено, що жодними наявними у матеріалах справи документами не підтверджується та не зазначається інформація про те, що посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області перевірялась наявність повноважень керуючого магазином «АЛЛО» Гулевича Р.О. діяти як уповноважена особа керівника ТОВ «АЛЛО». Отже, відповідачем не доведено належними та допустимими доказати факт того, що керуючий магазином «АЛЛО» Гулевича Р.О. є особою, уповноваженою керівником ТОВ «АЛЛО» Лисенком К.П.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області не було перевірено повноваження особи на отримання направлення на перевірку, підписання будь-яких документів під час перевірки. Отже, захід державного контролю, який проведений ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області 05.07.2024 р., був здійснений без присутності керівника ТОВ «АЛЛО» або уповноваженої керівником ТОВ «АЛЛО» особи, що свідчить про порушення процедури перевірки.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що посадовими особами ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області позаплановий захід державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, за результатами якого було прийнято оскаржувану постанову, був проведений з порушенням встановленого законодавством України порядку, не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без урахування права позивача на участь у процесі прийняття рішення, а тому оскаржувана постанова, прийнята за результатами такого заходу, є протиправною та підлягає скасуванню.
У постанові Верховного Суду від 13.04.2023 р. по справі № 540/3549/20 зазначено про те, що першочерговим критерієм, за яким оцінюються акти контролюючого органу, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав. Тобто, обставини щодо дотримання контролюючим органом процедури призначення та проведення перевірки підлягають першочерговому дослідженню та встановленню, що фактично і було зроблено судами попередніх інстанцій у цій справі, а оскільки порушення процедури призначення та проведення перевірки встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили, то у цій справі суди в силу приписів частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України правильно врахували, що такі обставини свідчать про протиправність прийнятих рішень.
Отже, допущені ГУ Держпродспоживслужби у Львівській області порушення вимог закону щодо проведення перевірки ТОВ «АЛЛО» призводить до відсутності правових наслідків такої перевірки.
Основні принципи та напрями державної політики щодо попередження куріння тютюнових виробів, зниження рівня їх вживання серед населення, обмеження доступу до них дітей, охорони здоров`я населення від шкоди, що завдається їхньому здоров`ю внаслідок розвитку захворювань, інвалідності, а також смертності, спричинених курінням тютюнових виробів чи іншим способом їх вживання визначено Законом України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22.09.2005 р. №2899-IV (далі - Закон №2899-IV).
Згідно із ст.1 Закону №2899-IV реклама і стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, - будь-який вид передачі комерційної інформації, рекомендації або дії, метою, результатом або ймовірним результатом яких прямо чи опосередковано є стимулювання продажу пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, або вживання тютюну.
Частиною першою статті ст.161 Закону №2899-IV встановлено, що забороняються будь-яка реклама та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, у тому числі: розміщення інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та/або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у місцях, у яких такі пристрої реалізуються чи надаються споживачеві, з використанням графічних зображень чи малюнків (крім знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються такі пристрої), кольорових елементів, фонових вставок, відмінних від кольору торговельного обладнання чи оформлення вітрини, рухомих світлових приладів, пристроїв для демонстрації відеороликів, а також розміщення поза межами місць реалізації пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння будь-якої інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння та/або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (абз.7 ч.1 ст.16-1 Закону).
Таким чином, заборона будь-якої реклами та стимулювання продажу тютюнових виробів, знаків для товарів і послуг, інших об`єктів права інтелектуальної власності, під якими випускаються тютюнові вироби, діє у випадках:
- розміщення інформації про виробника пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння;
- розміщення інформації про пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння.
При цьому, розміщення інформації, передбаченої абз.7 ч.1 ст.16-1 Закону №2899-IV, охоплюється місцями, де безпосередньо товар реалізується, а також поза межами місць реалізації.
Відповідно до абз.9 ч.2 ст.20 Закону №2899-IV за порушення норм цього Закону центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, застосовує фінансові санкції до суб`єктів господарювання у разі, зокрема, порушення вимог ст.161 цього Закону тридцять тисяч гривень, а в разі повторного протягом року вчинення таких порушень п`ятдесят тисяч гривень за кожен факт реклами на окремому рекламному носії або кожний окремий захід з метою стимулювання продажу тютюнових виробів, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, електронних сигарет, заправних контейнерів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах.
Отже законодавством встановлена заборона розміщення у місцях реалізації тютюнових виробів саме інформації про пристрої для споживання тютюнових виробів без їх згоряння або їх виробників, а не безпосередньо самих пристроїв, розміщення зразків яких у місцях їх реалізації є однією з обов`язкових вимог правил роздрібної торгівлі тютюновими виробами.
Судом встановлено, що відповідно до постанови від 18.07.2024 р. № 0012 підставою для притягнення позивача до відповідальності слугувало те, що в приміщенні магазину ТОВ «АЛЛО» розміщено муляжі пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згорання розміщені на білому фоні з графічним зображенням хвилястих кіл, на голубому та синьому фонах, відмінних від кольору торгівельного обладнання, яке світло-коричневого кольору деревини, назва виробника «IQOS. TOBACCO HEATING SYSTEM» підсвічується білим світлом.
На підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення, відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено фотознімки.
Разом з тим, дослідивши наявні в матеріалах справи фото, видно, що на останніх зафіксована наявність в магазині вітрини із пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, які реалізується у торговому приміщенні. При цьому, на вітрині та безпосередньо таких пристроях відсутня будь-яка інформація, безпосередньо спрямована на стимулювання їх продажу. Також, на пристроях відсутні написи «не призначені для продажу».
Згідно із ч.7 ст.8 Закону України «Про рекламу» від 03.07.1996 р. № 271/96-ВР, розміщення інформації про виробника товару та/або товар у місцях, в яких цей товар реалізується чи надається споживачам, у тому числі на елементах обладнання та/або оформлення місць торгівлі, а також безпосередньо на самому товарі та/або його упаковці не вважається рекламою.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 р. № 1023-XII споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 19.01.2023 по справі №420/2004/22 зазначив, що положення абз.1, 5 ч.1 ст.16 Закону №2899-IV, у системному зв`язку із ст.1 та 13 цього закону, а також ст.8 та 22 Закону України «Про рекламу», заборону стимулювання продажу тютюнових виробів, зокрема у спосіб продажу тютюнових виробів у наборі з будь-якими іншими товарами або послугами, необхідно розуміти так, що такий продаж забороняється у наборі з будь-якими іншими товарами, які не пов`язані з вживанням тютюнових виробів; сам по собі продаж тютюнових виробів або пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння (кальян), якщо такий продаж не передбачає здійснення заходів, визначених ч.1 ст.16 Закону №2899-IV, не може вважатися стимулюванням продажу тютюнових виробів, оскільки інше тлумачення цієї норми означало б повну заборону продажу тютюнових виробів та як наслідок закриття усіх закладів, що спеціалізуються на такому продажі.
Крім того, в матеріалах справи та в спірній постанові, відсутні докази чи посилання на докази, які б підтверджували, що в магазині ТОВ «АЛЛО» за адресою: пр.Свободи, 1/3, м.Львів, розміщувались муляжі пристроїв для споживання тютюнових виробів, а не самі пристрої.
Так, позивач здійснював продаж пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, і саме з цією метою товар був виставлений та представлений на вітринах магазину.
Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України суд вважає, що інформація про продукцію не вважається рекламою і може бути розміщена у місцях, де вона реалізується. Розміщення інформації про продукцію (пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння) в місці її продажу, де вона реалізується споживачеві, здійснюється з метою задоволення прав споживачів такої продукції на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, наявний асортимент і забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про накладення фінансових санкцій передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 18.07.2024 р. № 0012, що винесена відповідачем є протиправною та підлягає скасуванню.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить із наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Судом встановлено, що 10.06.2019 року між Адвокатським об`єднанням «Олександра Шевченка» та ТОВ «АЛЛО» укладено договір №А1 про надання правової (правничої) допомоги, згідно із п.1.1 предметом якого є надання Виконавцем усіма законними методами та способами правової допомоги Замовнику у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Замовник зобов`язався сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.
01.10.2024 року між АО «Олександра Шевченка» та ТОВ «АЛЛО» укладено додаткову угоду №34 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 10.06.2019 р. №А1, якою замовник доручає виконавцю: надати консультації з питань практичного застосування норм Закону України «Про основні засади» державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення», Закону України «Про захист прав споживачів», КАС України щодо аналізу спірних правовідносин, що виникли між ТОВ «АЛЛО» та Головним управління Держпродспоживслужби в Львівській області відповідно до постанови від 18.07.2024 р. № 0012 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення»; провести аналіз прецедентної практики та правових висновків за аналогічними справами; скласти, виготовити та подати до суду адміністративний позов з відповідними доказами щодо оскарження вищезазначеної постанови від 18.07.2024 р. № 0012.
Вартість послуг (гонорар) об`єднання за цією додатковою угодою складає 5 000 грн.
На підставі договору від 10.06.2019 р. №А1 та додаткової угоди від 01.10.2024 р. №34 сторонами складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг від 07.10.2024 р. проте що, Виконавець надав, а Замовник отримав від виконавця наступні послуги: надання консультації з питань практичного застосування норм Закону України «Про основні засади» державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення», Закону України «Про захист прав споживачів», КАС України щодо аналізу спірних правовідносин, що виникли між ТОВ «АЛЛО» та Головним управління Держпродспоживслужби в Львівській області відповідно до постанови від 18.07.2024 р. № 0012 про накладення стягнень, передбачених статтею 20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров?я населення»; проведення аналізу прецедентної практики та правових висновків за аналогічними справами; складання, виготовлення та подання до суду адміністративний позов з відповідними доказами щодо оскарження вищезазначеної постанови від 18.07.2024 р. №0012.
Загальна вартість наданих послуг за цим актом становить 5 000 грн.
Оплата наданих послуг підтверджується копією платіжної інструкції №1442609 від 08.10.2024 р.
Згідно із п.3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 у справі № 1-23/2009, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво тощо.
Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги.
Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із постановою від 03 жовтня 2019 р. Об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі №922/445/19 витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гічайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19.
Загальна сума витрат на професійну правничу допомогу становить 5 000 грн., до якої входить повне супроводження справи в Дніпропетровському окружному адміністративному суді.
Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, відсутність заперечень відповідача з даного питання, суд доходить висновку, що заявлені до відшкодування позивачем витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданий адвокатом обсягом послуг відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а тому вони підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.
Щодо сплаченого позивачем судового збору за подання позову, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як видно з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3 028 грн., тому суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору розмірі 3 028 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., що разом складає 8 028 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241-246, 250, 262 КАС України,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби у Львівській області від 18.07.2024 року № 0012 про накладення стягнень, передбачених ст.20 Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма