Справа № 320/12909/21
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Лапій С.М. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Справа № 320/12909/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби у

м.Києві та Київській області

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області (далі - Відповідач) в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області щодо невиконання вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2011 року № 215, що полягає у відмові Яготинським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийняти та розглянути належно оформлені документи для оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України за територіальним походженням;

- зобов`язати ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області прийняти у ОСОБА_1 та розглянути у порядку, передбаченому Законом України «Про громадянство України» та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженим Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, з урахуванням висновків, викладених в судовому рішенні, документи для оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України за територіальним походженням.

В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначав, що у зв`язку з народженням дитини у 2018 році він звернувся з відповідними документами до уповноваженого органу державної міграційної служби для оформлення набуття його дочкою громадянства України, однак Відповідачем було повернуто заяву Позивача з підстав того, що законодавство України не передбачає можливості подачі документів з питань громадянства України особами, законність перебування на території яких, підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні.

Разом з тим, Позивач стверджував, що оскільки його дочка народилась на території України, то остання, відповідно до приписів законодавства України та за територіальним походженням, має право на набуття громадянства України.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області щодо невиконання вимог Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2011 року №215, що полягає у відмові Яготинським районним відділом ДМС України прийняти належно оформлені документи для оформлення набуття ОСОБА_2 громадянства України;

- зобов`язано Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у місті Києві та Київській області в особі Яготинського районного відділу ДМС України повторно розглянути документи подані громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_1 для вирішення питання оформлення набуття його дочкою ОСОБА_2 громадянства України, з урахуванням висновків викладених у даному судовому рішенні.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент звернення Позивача до уповноваженого органу з заявою щодо оформлення набуття його дочкою ОСОБА_2 громадянства України, його паспортний документ знаходився на збереженні у Відповідача, до якого територіально відноситься Яготинський районний відділ ДМС України. При цьому, Позивачем, подаючи Відповідачу довідку про звернення за захистом в Україні як документ, що його замінює та посвідчує особу заявника, на переконання суду фактично було пред`явлено Відповідачу документ, що посвідчує його особу.

Відмовляючи у задоволенні позову в іншій частині, суд зазначив, що належним та допустимим захистом прав позивача буде зобов`язати Відповідача повторно розглянути документи, подані Позивачем, оскільки протилежне становитиме втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах.

При цьому Апелянт стверджує, що суд першої інстанції хибно дійшов до висновку, що довідка про звернення за захистом в Україні є документом, що посвідчує особу Позивача.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.11.2023 та від 28.10.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Позивач 03 червня 2021 року звернувся до Яготинського районного відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою про набуття його донькою ОСОБА_2 , народженою ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Яготин Київської області, громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство України.

До вказаної заяви додані наступні документи: 1) заява про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням; 2) копія свідоцтва про народження; 3) копія перекладу паспорта; 4) копія довідки про звернення за захистом; 5) дві фотокартки дитини (розміром 35х45мм); 6) зобов`язання припинити іноземне громадянство; 7) копія розписки про зберігання паспорту.

У заяві Позивач також зазначив, що з оригіналом його паспорта можна ознайомитися в ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, оскільки він там зберігається протягом процедури звернення за захистом в Україні, а тому він не може отримати його на руки.

Листом від 16.06.2021 №С-4808/6/8012-21/80.3248/5022-21 Яготинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області повідомив Позивача, що законодавство України не передбачає можливості подачі документів з питань громадянства України особами, законність перебування на території яких підтверджується довідкою про звернення за захистом в Україні, у зв`язку із чим на даний період часу по заяві Позивача підстави для оформлення набуття громадянства України ОСОБА_2 відсутні.

Не погоджуючись із вказаним рішенням 22.07.2021 Позивач звернувся до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області зі скаргою на бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Листом від 10.08.2021 №С-5591/6/8010-21/8010.4.1/5857-21 Відповідач повідомив Позивачу, що відповідно до пункту 5 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України та подаються копії таких документів. Особи, які документовані довідками про звернення за захистом в Україні, не мають правових підстав для звернення із заявами про набуття громадянства України.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на призначення пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про громадянство України» вбачається, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках; громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до статті 1 Конвенції про скорочення безгромадянства, Договірна Держава надає своє громадянство народженій на її території особі, яка в іншому разі була б апатридом. Таке громадянство надається: (а) при народженні, в силу закону або (b) при порушенні перед належним органом влади клопотання відповідною особою або від її імені в порядку, встановленому національним законодавством. За умови дотримання положень частини 2 цієї статті жодне подібне клопотання не може бути відхилене.

Відповідно до статті 7 Конвенції про права дитини, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України «Про громадянство України», дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Відповідно до пункту 43 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 (надалі - Порядок), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням дитиною, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем (частина третя статті 8 Закону), один із батьків дитини або інший законний представник подає документи, передбачені підпунктами "а" - "г" пункту 39 цього Порядку, а також копію свідоцтва про народження дитини.

Пунктом 1 Порядку № 215 зазначено, що для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, виходу з громадянства України особа подає заяву, а також інші документи передбачені розділом II цього Порядку.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 215 заява з питань громадянства подається у письмовій формі з зазначенням дати її складання та підписується заявником.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 215 заяви та інші документи з питань громадянства подаються: особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні; особою, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем реєстрації особи; особою, яка постійно проживає за кордоном, - до дипломатичного представництва чи консульської установи України за місцем постійного проживання особи.

Пунктом 5 Порядку № 215 зокрема передбачено, що заяву та інші документи з питань громадянства заявник подає особисто. За наявності поважних причин (хвороба заявника, стихійне лихо тощо) заява та інші документи з питань громадянства на прохання заявника можуть подаватися іншою особою або надсилатися поштою. Під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється документ, що посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном та подаються копії таких документів.

Відповідно до підпунктів «а» - «г» пункту 39 Порядку № 215, один із батьків дитини або опікун чи піклувальник подає такі документи:

а) заяву про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням;

б) дві фотокартки (розміром 35 х 45 мм) дитини;

в) заяву дитини віком від 14 до 18 років про згоду щодо набуття громадянства України;

г) зобов`язання припинити іноземне громадянство - для дітей, які є іноземцями.

Для дітей-іноземців, які є громадянами (підданими) кількох держав, - зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство не вимагається для дітей, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави, або якщо міжнародні договори України з іншими державами, громадянами яких є діти, передбачають припинення особами громадянства цих держав одночасно з набуттям громадянства України.

Відповідно до пункту 5 Порядку, під час подання заяви та інших документів з питань громадянства пред`являється паспортний документ або документ, що його замінює та посвідчує особу заявника, а також документ про проживання заявника на території України або про його постійне проживання за кордоном. У разі потреби подається засвідчений переклад тексту документа українською мовою.

Відповідно до пункту 4 Порядку, заяви та інші документи з питань громадянства подаються особою, яка проживає в Україні на законних підставах, - до територіального підрозділу Державної міграційної служби України за місцем проживання особи в Україні.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що під час подання заяви та інших документів з питань громадянства, особа має пред`явити або документ, що посвідчує його особу, а також документ про проживання заявника на території України чи його постійне проживання за кордоном та додатково надати копії зазначених документів.

11. Як правильно встановлено судом першої інстанції, Позивач, звертаючись до міграційного органу із заявою про оформлення набуття дитиною громадянства України за територіальним походженням, надав довідку про звернення за захистом в Україні як документ, що підтверджує законність його перебування на території України та копію перекладу паспорта громадянина Республіки Таджикистан, як документ, що посвідчує його особу. При цьому, повідомив, що оригінал його національного паспорта зберігається у ЦМУ ДМС у м. Києва та Київської області.

12. З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно зі ст. 1 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» довідка про звернення за захистом в Україні є документом, що засвідчує законність перебування особи на території України, однак не є документом, що посвідчує особу.

13. Разом з тим, апеляційний суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 7 ст. 7 зазначеного вище Закону, коли особа звертається із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту,вона додає до заяви документи, що посвідчують особу заявника.

Вказаному положенню відповідають також п.п. 3.1, 3.2 Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затвердженого наказом МВС України від 07.09.2011 № 649, згідно яких до заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, уповноважена посадова особа територіального органу ДМС приймає від заявника на зберігання документи, зокрема національний паспорт або інший документ, який посвідчує особу заявника. Натомість територіальний орган ДМС видає довідку про звернення за захистом в Україні.

14. Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає неправомірним висновок територіального органу Державної міграційної служби України про відсутність правових підстав для оформлення набуття громадянства України донькою Позивача з огляду на ненадання документу, який посвідчує його особу. Позаяк, оригінал документу, що посвідчує особу ОСОБА_1 перебував на зберіганні безпосередньо у ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області на час вирішення питання про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

15. Відомості про наявність у Позивача іншого документа, який посвідчує його особу, та докази, які це підтверджують, Апелянтом не надано ані в суді першої, ані апеляційної інстанції.

16. Аналізуючи всі доводи Апелянта, судова колегія також враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

17. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності задоволення позову в цій справі.

18. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

19. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

20. Таким чином, апеляційна скарга Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року - без змін.

21. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіональне управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 16 грудня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев