Справа № 420/34385/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/34385/23

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю.М., Шеметенко Л. П.

розглянувши, в порядку письмового провадження, апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі за позовом адвоката Осипенко Оксани Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року адвокат Осипенко О.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 ), в якому просила:

- визнати протиправними наказ командира ВЧ НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 12.11.2023 за №1123 про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , a caмe: aвтомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6, шaci 1J4GZN8M5TY108963, в частині визнання неналежним (недбалим) виконання службових обов`язків ОСОБА_1 , притягнення його до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення «Сувора догана», притягнення його до повної матеріальної відповідальності на суму 181 251 грн., невиплаті ОСОБА_1 щомісячної премії за листопад 2023 року, внесення суми заподіяної шкоди до Книги обліку нестач та Книги обліку грошових стягнень та нарахувань на ОСОБА_1 у розмірі 181 251 грн., вирахування з грошового забезпечення ОСОБА_1 шкоди на суму 181 251 грн. із стягненням суми щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20 % його місячного грошового забезпечення до повного погашення, направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Краматорськ (з дислокацією у м. Дніпро), направлення за новим місцем служби актів прийому передачі дебіторської заборгованості з метою повного відшкодування шкоди;

- скасувати пункти 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, 10 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 від 12.11.2023 за №1123;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 премію за листопад 2023 року в повному обсязі, яку утримали зі зарплати за листопад 2023;

- стягнути з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 20% місячного грошового забезпечення, яке утримали зі зарплати за листопад 2023.

В обґрунтування позовних вимог адвокат пояснює, що ОСОБА_1 з березня 2022 року проходить військову службу у Збройних Силах України та наказом Міністра Оборони України №95 від 05.03.2022 йому присвоєно військове звання лейтенант, з подальшим присвоєнням звання старший лейтенант, наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 05.03.2023.

Далі, адвокат пояснює, що 12.11.2022, командир ВЧ НОМЕР_2 видав наказ №1123 «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 », яким за встановлені порушення наклав на старшого лейтенанта ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та притягнув його до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини державі шкоди на загальну суму 181 251 грн.

Адвокат зазначає, що оскаржуваний наказ винесений на підставі та за результатом службового розслідування, проведеного за фактом виявлення відсутності автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 .

На переконання адвоката, службове розслідування за насідками якого винесений оскаржуваний наказ, проведене без з`ясування усіх обставин справи, не встановлена протиправна поведінка її довірителя щодо виконання своїх військових обов`язків, а також порушення положень нормативно-правових актів, що виключає вину ОСОБА_1 та причинний зв`язок із втратою майна, a caмe: aвтомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6, шaci J4GZN8M5TY108963, який службовим розслідуванням встановлений як повністю знищений під час виконання бойового завдання.

Як зауважує адвокат, наказ в частині притягнення до матеріальної відповідальності старшого лейтенанта ОСОБА_1 , прийнятий за відсутності вини останнього, сума збитків відповідачем обрахована з порушенням передбаченого порядку, матеріали службового розслідування не містять даних про закріплення військового майна за військовою частиною, а тому даний наказ є протиправним та підлягає скасуванню в частині пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9,10 Наказу.

Також адвокат стверджує, що оскаржуваний наказ не відповідає вимогам щодо його вмотивованості.

Так, на переконання адвоката Осипенко О.А., твердження в матеріалах службового розслідування про те, що ОСОБА_1 був матеріально відповідальною особою, є хибним та таким, що не підтверджено відповідними доказами.

До того ж, згідно виписного епікризу ОСОБА_1 11.09.2022, під час бойового завдання, коли був знищений вказаний автомобіль, перебував на лікуванні у зв`язку з отриманням поранення 05.09.2022 та обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 не виконував.

Адвокат вважає, що покладення на ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності є незаконним, адже докази знищення під час обстрілу при виконанні бойового завдання автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 доведені матеріалами службового розслідування.

Адвокат зауважує також на тому, що при проведенні службового розслідування встановлено, що під час виконання бойового завдання, 11.09.2022, обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 виконував старший лейтенант ОСОБА_3 , який повністю підтвердив обставини повного знищення під час обстрілу автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE B/ НОМЕР_3 .

Адвокат покликається на те, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Закону України від 03.10.2019 № 160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі Закон №160-ІХ) - завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок: дії непереборної сили.

До того ж, як зауважує адвокат, знищення вищевказаного автомобілю сталося 11.09.2022, а рапорт про його нестачу поданий 30.04.2023, тобто після спливу 8 місяців, на протязі яких жодного разу не відбувалися огляди, планові та раптові перевірки наявності, стану, збереження і правильного використання озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального, інших матеріальних засобів, як то передбачено статтями 66,67 Статуту внутрішньої служби ЗСУ.

Отже, враховуючи, що у матеріалах службового розслідування встановлений факт перебування ОСОБА_1 на лікарняному, а також відсутні належні, беззаперечні докази, які б «поза розумним сумнівом» доводили, що ОСОБА_1 не забезпечив належного контролю за наявністю та збереження автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE, що призвело до його нестачі, адвокат наголошує на тому, що вина ОСОБА_1 не встановлена, що виключає можливість притягнення останнього до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.

Заявляючи вимоги про стягнення з військової частини, на користь її довірителя, частину грошового забезпечення, яке було утримано та суми премії, адвокат покликається на положення частини 3 статті 14 Закону № 160-ІХ, за яким, у разі скасування наказу про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності, стягнені з особи кошти та/або добровільно передане нею рівноцінне майно чи внесені кошти повертаються цій особі, про що видається відповідний наказ.

На переконання адвоката, службове розслідування проведене із численними порушеннями вимог Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 № 608 (далі - Порядок №608), без вивчення доводів осіб, яких воно стосується, без всебічної, повної і об`єктивної перевірки обставин, які б мали бути враховані.

Отже, на думку адвоката Осипенко О.А., оскаржуваний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення та притягнення його до матеріальної відповідальності є протиправним, та підлягає скасуванню.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовані пункти 4, 5, 6, 7 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 ».

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ВЧ НОМЕР_2 до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 968,88 грн.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, аналізуючи оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності встановив, що згідно акта від 07.05.2023 вх№4719/181 прийому передачі посади командира батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 від капітана ОСОБА_4 до майора ОСОБА_5 автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, що облікований за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , вказаний «в наявності», про що свідчить особистий підпис командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 .

Суд врахував, що після виходу позивача з лікарняного, станом на 23.09.2022 останній подавав відомості, відповідно до яких вказаний транспортний засіб значився, як наявний та про будь-які недоліки транспортного засобу та факт відсутності останнього не доповідав.

З огляду на встановлене, суд не прийняв доводи адвоката, про те що під час проведення службового розслідування не врахований факт перебування позивача на лікарняному та не врахований факт, що останній не здійснював свої обов`язки, що виключає можливість застосування до нього дисциплінарної відповідальності.

За таких підстав, суд вважав, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції та з врахуванням всіх обставин, а вина позивача у порушенні службових обов`язків доведена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим суд визнав правомірним оскаржуваний наказ в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності (пункт 3 наказу), а застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани співмірним до вчиненого проступку.

Водночас, суд визнав, що притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності є неспівмірним встановленим порушенням за результатами службового розслідування.

Суд врахував, що службовим розслідуванням встановлені причини нестачі (руйнування автомобілю та подальшого загорання кузову підчас ворожого обстрілу), при цьому протиправні дії саме позивача щодо втрати цього майна, його вини у втраті його та причинний зв`язок не встановлені.

Також суд встановив, що 11.09.2022, приблизно о 13:20, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Брускинське, Херсонської області, головний сержант ОСОБА_7 , управляючи автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE, потрапив під ворожий артилерійський обстріл. Під час перебування в найближчому безпечному місці, (траншея), в автомобіль потрапив ворожий снаряд, що спричинило критичне руйнування авто та подальше загорання кузову, але через велику інтенсивність бойових дій евакуація авто в район зосередження підрозділу була неможлива.

Отже, враховуючи наявність активних бойових дій на території Херсонської області, під час воєнного стану, а також те, що автомобіль знищений під час виконання бойового завдання, суд дійшов висновку, що вказані обставини є діями непереборної сили, що свідчить про відсутність вини позивача у знищенні техніки, та виключає застосування матеріальної відповідальності до позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправними та скасування пунктів 4, 5, 6, 7 наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №1123 від 12.11.2023 «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 ».

Разом з цим, суд встановив, що відсутні підстави для скасування пункту 9 оскаржуваного наказу, в частині направлення матеріалів службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідування, оскільки відповідно до статей 26, 27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Також суд визнав, що вимоги, в частині визнання протиправним та скасування пункту 10 оскаржуваного наказу щодо направлення актів прийому-передачі дебіторської заборгованості за новим місцем служби з метою повного відшкодування завданої шкоди державі, не підлягають задоволенню через висновок суду про наявність підстав для скасування наказу в частині притягнення позивача до повної матеріальної відповідальності.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ВЧ НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 премії за листопад 2023 року в повному обсязі, яку утримали з зарплати за листопад 2023 року, суд відмовив, оскільки після набрання законної сили рішення суду, питання поновлення порушених прав позивача є обов`язком керівника в частині повернення утриманих сум грошового забезпечення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ВЧ НОМЕР_2 , посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляції скаржник зазначає, що під час ухвалення рішення суд першої інстанції не врахував, що службовим розслідуванням встановлено, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 виявлена відсутність автомобільної техніки, а саме автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE.

Як пояснює скаржник, службовим розслідуванням встановлено, що командир десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 02.09.2022 отримав бойове розпорядження та для виконання завдання вирішено задіяти автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE, який перебуває на обліку в автомобільній службі озброєння логістики ВЧ НОМЕР_2 .

Скаржник підкреслює, що рапорти на внесення в журнал бойових дій знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE під час виконання бойового завдання не подавались, а згідно Книги обліку наявності та руху військового майна десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 (додаток 13) автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE під час звірок 16.01.2023, 22.03.2023, 25.05.2023, 21.06,2023 подавався як наявний, що не відповідало дійсності.

На переконання скаржника, оскільки згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №201 від 04.08.2022 лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ, з часу прийняття посади, останній є матеріально відповідальною особою.

Як наголошує скаржник, під час проведеного службового розслідування, факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження, що свідчить про наявність підстав для застосування до позивача матеріальної відповідальності.

За твердженням скаржника, при проведенні службового розслідування та прийнятті висновку, він діяв в межах повноважень та у спосіб встановлений законом, з дотриманням встановленої процедури.

Узагальнюючи наведені доводи скаржник заявляє, що висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, є помилковими, позаяк, на його думку, вина ОСОБА_1 доведена, а тому прийнятий наказ про притягнення останнього до дисциплінарної та матеріальної відповідальності є законним та скасуванню не підлягає.

Адвокат у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які ідентичні доводам викладеним у позовній заяві, та які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність апеляційної скарги.

На думку позивача, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим останній просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду залишити без змін.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України, з березня 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наказом Міністра Оборони України №95 від 05.03.2022 ОСОБА_1 присвоєно військове звання лейтенанта, з подальшим присвоєнням звання старший лейтенант наказом командира ВЧ НОМЕР_2 від 05.03.2023.

Наказом №175 від 23.05.2022 ОСОБА_1 призначений на посаду заступника командира роти ВЧ НОМЕР_2 .

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) №201 від 04.08.2022 лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 .

30.04.2023 на ім`я командира батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 від заступника командира БМП ВЧ НОМЕР_2 капітана ОСОБА_8 надійшов рапорт про призначення службового розслідування за фактом того, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти була виявлена відсутність автомобільної техніки, а саме автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6. (а.с.156, т.1)

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) №734 від 04.05.2024 «Про призначення службового розслідування за фактом виявлення відсутності автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 » відповідно до вимог статті 85 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування в ЗСУ, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 (зі змінами), на підставі рапорту заступника командира батальйону морської піхоти з озброєння ВЧ НОМЕР_2 від 02.04.2023 вх.№16477, з метою уточнення причин і умов, що сприяли порушенню статутних вимог щодо утримання військової техніки, збереження державного майна, та встановлення ступеня вини посадових осіб, чиї дії або бездіяльність призвели до виявлених порушень, наказано призначити службове розслідування за фактом виявлення відсутності автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 (а.с. 157).

За результатом проведеного службового розслідування, 12.11.2023 заступником командира батальйону морської піхоти з озброєння ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_9 складений акт службового розслідування (а.с.158, т.1).

За змістом указаного акта, під час проведення службового розслідування встановлено, що під час перевірки техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 було виявлено відсутність автомобільної техніки, а саме автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6.

Також під час службового розслідування встановлено, що командир десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 отримав бойове розпорядження командира батальйону морської піхоти НОМЕР_4 обрмп на виконання бойового розпорядження НОМЕР_4 обрмп від 02.09.2022 №217/224 дск з бойовим завданням.

Для виконання завдання вирішено задіяти автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 з водієм головним сержантом ОСОБА_7 , до виконання якого приступити одразу з отриманням даного бойового розпорядження, про що свідчить запис в журналі розпоряджень десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_5 від 02.09.2022 р. №878/281/178 дек.

Згідно акта технічного стану військового майна ВЧ НОМЕР_2 №234/1523 від 07.04.2022, автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 облікований за десантно-штурмовою ротою, перебуває на обліку в автомобільній службі озброєння логістики ВЧ НОМЕР_2 .

Автомобіль ОСОБА_10 /H 4599E6 за своїм технічним станом відноситься до ІІ-ї категорії, підлягає подальшої експлуатації та переданий командиру десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 капітану ОСОБА_11 .

Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по технічній частині) від 18.07.2022 №34 автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 був закріплений за матросом ОСОБА_12 .

ОСОБА_13 , відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 27.07.2022 №193 з 27.07.2022 був направлений для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_6 .

04.08.2022 командир ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) прийняв наказ №201, за яким лейтенант ОСОБА_1 прийняв справи та посаду командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 .

Під час проведення службового розслідування отримані письмові пояснення командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 лейтенанта ОСОБА_6 , відповідно до яких станом на 11.09.2022 (час знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6) останній не виконував обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , оскільки перебував на лікуванні у зв`язку з отриманням поранення.

Під час проведення службового розслідування отримані письмові пояснення старшого лейтенанта ОСОБА_3 , згідно яких він пояснив, що 11.09.2022 виконував обов`язки командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 . 11.09.2022, приблизно о 13:20, виконуючи бойове завдання згідно БР №640/281/153дек від 02.09.2022, поблизу населеного пункту Брускинське, Херсонської області, головний сержант ОСОБА_7 , здійснюючи управління автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 номер шасі НОМЕР_7 , потрапив під ворожий артилерійський обстріл.

Проте, у зв`язку з великою щільністю обстрілу був змушений залишити транспорт з метою пересування в найближче безпечне місце, а саме траншею.

Поки сержант ОСОБА_7 очікував закінчення ворожого обстрілу, в автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/ НОМЕР_3 потрапив ворожий снаряд, що спричинило критичне руйнування авто та подальше загорання кузову. У зв`язку з великою інтенсивністю бойових дій евакуація авто, в районі зосередження, підрозділу була неможлива.

Під час проведення службового розслідування також отримані письмові пояснення матроса ОСОБА_14 , згідно яких він пояснив, що 11.09.2022, приблизно о 13:20 він, виконуючи бойове завдання поблизу населеного пункту Брускинське, Херсонської області, став свідком знищення авто JEEP GRAND CHEROKEE B/ НОМЕР_3 .

Водій вищезазначеного авто головний сержант ОСОБА_7 , управляючи даним автомобілем, потрапив під щільний обстріл противника, що змусило, останнього, залишити авто та перебратись в безпечне місце, де в той момент знаходився матрос ОСОБА_15 та матрос ОСОБА_16 .

Поки дані особи очікували закінчення обстрілу, в авто JEEP GRAND CHEROKEE B/ НОМЕР_3 потрапив ворожий снаряд, що спричинило його знищення.

У зв`язку з високою інтенсивністю бойових дій, евакуація авто до району зосередження підрозділу була неможлива.

Службовим розслідуванням встановлено, що командир десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_1 , 11.09.2022 перебував на лікуванні (Виписний епікриз №5823 від 23.09.2022).

Рапорти на внесення в журнал бойових дій знищення автомобіля JEEP GRAND CHEROKEE B/ НОМЕР_3 не подавались.

Також, в ході службового розслідування була досліджена книга обліку наявності та руху військового майна десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 (додаток 13), в якій, під час звірок: 16.01.2023, 22.03.2023, 25,05.2023, 21.06.2023, автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6 рахувався як наявний, що не відповідало дійсності.

Окрім того, встановлено, що згідно акта прийому передачі посади командира батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 від капітана ОСОБА_4 до майора ОСОБА_5 (вх.№4719/181 від 07.05.2023) автомобіль JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6, що облікований за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 вказаний як «в наявності», про що свідчить особистий підпис командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти НОМЕР_8 старшого лейтенанта ОСОБА_6 .

Начальник автомобільної служби озброєння та логістики ВЧ НОМЕР_2 склав довідку - розрахунок про вартісну оцінку заподіяної шкоди завданої державі, внаслідок втрати (псування, знищення, нестачі) майна автомобільної служби озброєння та логістики (вхідний №12494/181 від 10.11.2023), відповідно до якої вартість завданих державі збитків у наслідок втрати (знищення) озброєння, техніки під час виконання бойового завдання військовослужбовцями, яка рахується за десантно-штурмовою ротою батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , складає 181 251 грн. Загальна сума збитків за автомобільною службою озброєння логістики 181 251 грн.

Вищезазначений факт мав місце під час дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 24.02.2022.

У розділі 4 акта службового розслідування зазначено, що причинами та умовами, що сприяли вчиненню правопорушення є особиста безконтрольність, неналежне виконання службових обов`язків, порушення вимог Статуту ЗСУ, Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №748, з боку старшого лейтенанта ОСОБА_1 , під час перебування на посаді командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , що призвело до нестачі військового майна

- автомобілю JEEP GRAND CHEROKEE B/H 4599E6, шасі НОМЕР_7 .

Пом`якшуючі обставини під час проведення службового розслідування не встановлені.

Обтяжуючі обставини завдання матеріальної шкоди державі під час дії воєнного стану на території України.

Згідно пункту 6 службового розслідування факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 знайшов своє підтвердження.

За порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вимог абзацу 3 пункту 4 Розділу І, пункту 7 Розділу І, абзацу 1 пункту 2 Розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, пунктів 3.1.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство ЗСУ, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 59 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 № 440, пункту 31 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №748, відповідно до пункту «в» статті 48 та статті 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ, запропоновано старшого лейтенанта ОСОБА_1 командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

Запропоновано відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 6 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», старшого лейтенанта ОСОБА_1 , командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 притягнути до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної, з його вини шкоди, державі на загальну суму 181 251 грн.

Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 факт виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 , у зв`язку з неналежним (недбалим) виконанням службових обов`язків старшим лейтенантом ОСОБА_1 , командиром десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_9 визнано вважати таким, що знайшов своє підтвердження.

За пунктом 3 зазначеного наказу, за порушення вимог статей 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, статей 11, 16, 58, 59, 111, 112 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, вимог абзацу З пункту 4 Розділу І, пункту 7 Розділу І, абзацу 1 пункту 2 Розділу II Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, пунктів 3.1.1, 3.1.9, 3.1.12 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 16.07.1997 № 300, пункту 59 Розділу V Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 17.08.2017 №440, пункту 31 Положення про інвентаризацію військового майна у Збройних Силах» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №748, відповідно до пункту «в» статті 48, а також керуючись статтею 55 Дисциплінарного статуту ЗСУ, старший лейтенант ОСОБА_1 , командир десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 притягнутий до дисциплінарної відповідальності та нього накладене дисциплінарне стягнення - «сувора догана».

Згідно пункту 4 вказаного наказу, відповідно до підпункту 1 пункту 1 статті 6 розділу ІІ Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», старший лейтенант ОСОБА_1 командир десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 притягнутий до повної матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної з його вини шкоди державі на загальну суму 181 251 грн.

Згідно пункту 5 вказаного наказу вирішено, відповідно до абзацу 10 пункту 5 розділу XVI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, не виплачувати ОСОБА_1 щомісячну премію за листопад місяць 2023 року.

Пунктами 6 та 8 наказу вирішено внести суму заподіяної шкоди до Книги обліку нестач, Книги обліку втрат військового майна та Книги обліку грошових стягнень та нарахувань ВЧ НОМЕР_2 .

Пунктом 7 наказу визначено вирахувати з грошового забезпечення командира десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти ВЧ НОМЕР_2 ОСОБА_1 суму заподіяної з його вини державі шкоди на суму - 181 251 грн. та здійснювати стягнення суми завданої шкоди щомісяця із грошового забезпечення в розмірі 20 % його місячного грошового забезпечення до повного її погашення.

Пункт 9 наказу визначає обов`язок начальника автомобільної служби ВЧ НОМЕР_2 направити матеріали службового розслідування до Територіального управління Державного бюро розслідувань, у зв`язку з формальними ознаками кримінального правопорушення в діях ОСОБА_1 , передбаченого частиною 3 статті 413 Кримінального кодексу України

Пункт 10 оскаржуваного наказу визначає, що у разі переведення ОСОБА_1 до іншої військової частини слід підготувати акти прийому передачі дебіторської заборгованості та направити за новим місцем служби з метою повного відшкодування шкоди державі.

Згідно розписки ОСОБА_1 із матеріалами службового розслідування та наказом він ознайомлений 12.11.2023.

Позивач, вважаючи вказаний наказ протиправним, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі- Закон № 2232-ХІІ) передбачає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Аналізуючи правові норми, порушення яких ставилося в провину позивачу, колегія суддів установила таке.

Законом України від 24.03.1999 за №551-XIV затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі і вище - Дисциплінарний статут ЗСУ) визначає правове врегулювання дисциплінарної відповідальності військовослужбовців.

Дисциплінарний статут ЗСУ визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Відповідно до статей 1-2 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV затверджений Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут внутрішньої служби ЗСУ), згідно преамбули якого, цей Статут визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах.

Стаття 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ визначає, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами ЗСУ, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26-27 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Розділ ІІІ Дисциплінарного статуту ЗСУ визначає стягнення за порушення військової дисципліни.

Згідно статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);

ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);

д) пониження в посаді;

е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);

є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);

ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Так, статті 84 та 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ унормовують, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

З аналізу наведених правових норм можна дійти висновку, що підставою притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є неналежне виконання ним службових обов`язків, порушення військової дисципліни, а для притягнення військовослужбовця до такої відповідальності необхідно, щоб був зафіксований факт порушення, а також була доведеною вина військовослужбовця.

Також законодавство вимагає встановити ступінь його вини та з`ясувати причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення.

Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608, затверджений Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі і вище - Порядок №608). Цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Згідно абзацу 4 пункту 2 розділу I Порядку №608 службове розслідування - це комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

За приписами пункту 3 Розділу II Порядку №608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).

Пункти 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 установлюють, що рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктами 8, 9 розділу ІІІ Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, відповідають за всебічність, повноту, своєчасність та об`єктивність його проведення, додержання законодавства України, а також за нерозголошення інформації, яка стосується службового розслідування. Посадові (службові) особи Збройних Сил зобов`язані надавати письмові пояснення по суті предмета службового розслідування та поставлених їм питань, а за попередньою згодою керівника - документи чи матеріали відповідно до своїх службових обов`язків.

Відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку № 608 особи, які проводять службове розслідування, зобов`язані: дотримуватися вимог законодавства України, вживати всіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявляти (з`ясовувати) обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника; розглядати заяви і клопотання військовослужбовця, правопорушення якого підлягає службовому розслідуванню, що були подані під час проведення службового розслідування та стосуються його проведення.

Пункт 3 розділу ІV Порядку № 608 визначає, що військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Оформлення результатів службового розслідування викладено у розділі V Порядку № 608.

Відповідно пунктів 1-6 Порядку № 608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частину.

У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.

В описовій частині акта службового розслідування зазначаються:

- посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування;

- неправомірні дії військовослужбовця;

- зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є);

- вина військовослужбовця;

- причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась;

- вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено;

- причини та умови, що сприяли правопорушенню;

- заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.

У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються:

- висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності;

- інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Пунктом 1 розділу VІ Порядку № 608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до вимог пункту 2 розділу VІ Порядку № 608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом ЗСУ.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Згідно з вимогами пункту 3 розділу VІ Порядку № 608 якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Відповідно до пункту 5 розділу VІ Порядку № 608 акт службового розслідування разом з усіма матеріалами оформлюється окремою справою або долучається до документів відповідної номенклатурної справи.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що вирішальним при накладенні дисциплінарної відповідальності за скоєний військовослужбовцем проступок є характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, ступінь вини, попередня поведінка порушника, а однією із обставин, які потрібно довести, є вина особи в невиконанні або неналежному виконанні покладених на нього обов`язків.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини військовослужбовця, з`ясовуються відповідним командиром самостійно або під час службового розслідування, і повинні бути відображені у відповідному наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або висновку службового розслідування.

Як мовилося вище, службове розслідування відносно ОСОБА_1 призначене наказом командира ВЧ НОМЕР_2 №734 від 04.05.2024, за результатами розслідування складений акт, в якому висловлені пропозиції щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності

Оскаржуваним наказом від 12.11.2023 № 1123 на ОСОБА_1 , накладене дисциплінарне стягнення «Сувора догана» та, останній притягнутий до матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної, з його вини, державі шкоди на загальну суму 181251 грн.

Головним доводом апеляції є висновки суду першої інстанції стосовно незаконності оскаржуваного наказу, в частині притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Рішення суду, в частині визнання протиправним наказу про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності (пункт 3 наказу) та накладення дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, з боку позивача, не оскаржується, а відтак відсутні підстави для обговорення судового рішення в цій частині.

Відповідаючи на доводи апеляції, в яких скаржник стверджує про обґрунтованість висновків службового розслідування та правомірність притягнення позивача до матеріальної відповідальності, виходить з такого.

Закон України від 03.10.2019 року №160-ІХ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» (далі - Закон №160-IX), визначає підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків.

Статтею 1 Закону наведені значення термінів, у якому вони вживаються у Законі, зокрема:

командир (начальник) - командир (начальник, керівник) військової частини, установи, організації, закладу;

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Стаття 2 Закону №160-IX визначає, що його дія поширюється, зокрема, на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Положення частин 1-3 статті 3 Закону №160-IX визначають, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст.9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність. Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є:

1) наявність шкоди;

2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків;

3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою;

4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Згідно частини 2, 3 статті 5 Закону №160-IX командир (начальник), який своїм рішенням чи бездіяльністю порушив установлений порядок обліку, зберігання, використання військового та іншого майна або не вжив належних заходів, передбачених законодавством, щодо запобігання розкраданню, знищенню чи псуванню, іншому незаконному витрачанню військового та іншого майна, внаслідок чого було завдано шкоду, або щодо притягнення винних осіб до матеріальної відповідальності, несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб. Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Стаття 8 Закону №160-IX встановлює, що у разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Разом з цим, стаття 9 Закону №160-IX визначає обставини, що виключають матеріальну відповідальність.

Зокрема, відповідно до частини 1, 3 статті 9 Закону№160-IX завдана шкода не підлягає відшкодуванню, а особи звільняються від матеріальної відповідальності у разі, якщо шкоду завдано внаслідок:

1) дії непереборної сили;

2) необхідної оборони;

3) крайньої необхідності;

4) виконання наказу або розпорядження командира (начальника), крім випадків виконання явно злочинного наказу або розпорядження;

5) виправданого службового ризику;

6) затримання особи, що вчинила злочин, фізичний або психічний примус;

7) виконання спеціального завдання з попередження чи розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації. Обставини, що виключають матеріальну відповідальність, підлягають встановленню під час проведення розслідування.

Матеріалами службового розслідування беззаперечно встановлено, що причиною руйнування автомобіля стало загорання його кузову підчас ворожого обстрілу, а велика інтенсивність бойових дій унеможливила евакуацію авто в район зосередження підрозділу.

При цьому, як доречно зауважив суд першої інстанції, службовим розслідуванням не встановлений факт протиправних дій ОСОБА_1 , які призвели саме до втрати цього автомобілю, так само як не встановлений факт його вини або причинного зв`язку між втратою автомобілю та його діями.

Отож, враховуючи введення воєнного стану, наявність активних бойових дій на території Херсонської області, а також те, що автомобіль знищений під час виконання бойового завдання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказані обставини є діями непереборної сили та свідчать про відсутність вини ОСОБА_1 у знищенні техніки, що виключає застосування матеріальної відповідальності до останнього.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправними та скасування пунктів 4, 5, 6, 7 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) №1123 від 12.11.2023 «Про результати службового розслідування за фактом виявлення нестачі техніки десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_2 », що стосуються притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи і ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, на думку колегії суддів, висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять аргументів, які б не були досліджені судом першої інстанції, та яким не була надана правова оцінка.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення - відсутні.

Розподіл судових витрат, відповідно до вимог статті 139 КАС України не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_2 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі за позовом адвоката Осипенко Оксани Анатоліївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 16.12.2024.