Справа № 620/15850/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року Чернігів Справа № 620/15850/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Ткаченко О.Є., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказів, акта

У С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , звернулись до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просять:

визнати протиправними дії посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які полягають у складанні та затвердженні акту службового розслідування за фактом травмування сержанта ОСОБА_4 від 05.03.2024 №455;

визнати протиправним та скасувати акт (форма НВ-2) без номеру та дати проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (смерті) щодо сержанта ОСОБА_4 ;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02.04.2024 №95 в частині того, що смерть сержанта ОСОБА_4 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби;

визнати протиправним та скасувати у повному обсязі наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 18.04.2024 №1215 ''Про результати спеціального розслідування за фактом смерті сержанта ОСОБА_4 '';

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 28.04.2024 №87-РС в частині того, що смерть сержанта ОСОБА_4 не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та що підставою є результати спеціального розслідування за фактом смерті сержанта ОСОБА_4 , затверджені наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_1 (з основної діяльності) №1215 від 18.04.2024;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 визнати травмування та загибель сержанта ОСОБА_4 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отриманих травм 26.02.2024, пов`язаними з виконанням обов`язків військової служби, і прийняти нещасний випадок (смерть) сержанта ОСОБА_4 на облік нещасних випадків зі складанням на нього акту за формою НВ-3.

Відповідно до положень пунктів 4 та 6 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 171 КАС України передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суддя дійшла висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які полягають у складанні та затвердженні акта службового розслідування за фактом травмування сержанта ОСОБА_4 від 05.03.2024 №455; визнання протиправним та скасування акта (форма НВ-2) без номеру та дати проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (смерті) щодо сержанта ОСОБА_4 з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб місцевих органів виконавчої влади, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України та статті 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За змістом норм частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Вирішуючи питання про те, чи поширюється компетенція адміністративного суду на вимоги про скасування акта службового розслідування за фактом травмування ОСОБА_4 та акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (смерті), суд має врахувати правовий характер рішень, що оскаржуються позивачем.

Згідно з пунктами 18, 19 статті 4 КАС України нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Так, правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб`єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов`язків учасників конкретних правовідносин.

При цьому, правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати права і обов`язки конкретних осіб, на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акта як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта і відповідно інший суб`єкт зобов`язаний виконувати його вимоги.

Тобто особливою відмінністю правового акта від інших управлінських актів є наявність у ньому змісту управління певної особи шляхом встановлення прав і обов`язки для інших суб`єктів.

Пунктами 16 розділу V Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017 №608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за №1503/31371 (далі - Порядок) визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини. У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування. В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення. У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.

Акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожна така особа має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Положенням пункту 1, 4 розділу VІ Порядку встановлено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Суд зауважує, що акт службового розслідування як і акт розслідування нещасного випадку (смерті) не створює для особи, щодо якої проведено це розслідування, безпосередніх правових наслідків, викладені у них висновки є суб`єктивною думкою уповноважених посадових осіб, які проводили розслідування, не породжує, не змінює та не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність, і в даному випадку позивачі не позбавлені права спростувати ці висновки під час оскарження прийнятого за результатами службового розслідування рішення.

Тобто, такі акти не є рішеннями органу державної влади, нормативними актами чи актами індивідуальної дії та не створюють, не припиняють права та обов`язки особи, а лише фіксують певні обставини, виявлені при проведенні службового розслідування та розслідування нещасного випадку (смерті), є актами оформлення процедури проведення службового розслідування та розслідування нещасного випадку (смерті).

Таким чином, акт службового розслідування та акт розслідування нещасного випадку (смерті) за своєю сутністю не є рішеннями суб`єкта владних повноважень (індивідуальним актом) у розумінні статті 5 КАС України, які можуть бути оскаржено до адміністративного суду та не можуть бути предметом спору в суді, оскільки ці документи не є нормативно-правовими актами чи правовими актами індивідуальної дії та не мають обов`язкового характеру, а викладені в них обставини можуть бути підставою для застосування керівником державного органу відповідних заходів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що заявлені позивачами вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які полягають у складанні та затвердженні акта службового розслідування за фактом травмування та визнання протиправним та скасування акта розслідування нещасного випадку (смерті) не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд вважає за необхідне відмовити позивачам у відкритті провадження за вказаними позовними вимогами на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України.

Згідно із частиною 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

На підставі наведеного та керуючись статтями 170, 243, 248, 256 КАС України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах малолітнього сина ОСОБА_3 , до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними та скасування наказів, акта в частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , які полягають у складанні та затвердженні акту службового розслідування за фактом травмування сержанта ОСОБА_4 від 05.03.2024 №455; визнання протиправним та скасування акта (форма НВ-2) без номеру та дати проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (смерті) щодо сержанта ОСОБА_4 .

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст ухвали суду складено 16 грудня 2024 року.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО