Справа № 120/15165/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 грудня 2024 р. Справа № 120/15165/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Гепфель Анастасії Андріївни,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

представника Тульчинської міської ради Мазур Олени Анатоліївни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, у справі за позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради, Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича про визнання протиправними та скасування рішення та розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Тульчинської міської ради, Тульчинського міського голови Весняного Валерія Михайловича.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, позовну заяву ОСОБА_2 задоволено. Цим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення 51 позачергової сесії 8 скликання Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 2518 "Про дострокове припинення повноважень старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради ОСОБА_2 ", визнано протиправним та скасовано розпорядження Тульчинського міського голови Тульчинського району Вінницької області від 06 вересня 2023 року № 07-03-401 "Про звільнення ОСОБА_2 ", поновлено ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 07 вересня 2023 року, стягнуто з Тульчинської міської ради на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 07 вересня 2023 року по 25 січня 2024 року включно у розмірі 79821,31 гривню 31 копійку без урахування податків та обов`язкових платежів, що підлягають відрахуванню із заробітної плати.

25 січня 2024 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 120/15165/23 щодо допущення до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради.

16 квітня 2024 року представник позивачки звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, зобов`язавши Тульчинську міську раду подати звіт про виконання рішення суду. Також у такій заяві просив постановити окрему ухвалу, якою визнати протиправними дії окремих депутатів Тульчинської міської ради щодо невиконання рішення суду та направити таку до Тульчинської міської ради для вжиття відповідних заходів. Така заява обгрунтована тим, що, незважаючи на допущення рішення суду в частині поновлення позивачки на посаді до негайного виконання, таке рішення не виконується тривалий час.

Ухвалою від 30 квітня 2024 року заяву представника позивачки задоволено. Зобов`язано Тульчинську міську раду подати до 30 травня 2024 року звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 07 вересня 2023 року.

Також судом постановлено окрему ухвалу, яку направлено Тульчинській міській раді та Тульчинському міському голові для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог законодавства при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради.

Не погоджуючись із ухвалою суду від 30 квітня 2024 року про встановлення судового контролю, Тульчинська міська рада оскаржила таку до суду апеляційної інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року апеляційну скаргу Тульчинської міської ради залишено без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року - без змін.

26 вересня 2024 року Тульчинською міською радою подано до суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області. Поданий звіт обгрунтований тим, що питання виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу з ініціативи міського голови В. Весняного п`ять разів виносилося на розгляд сесій Тульчинської міської ради. Зокрема 06 лютого 2024 року на розгляд 59 (позачергової) сесії Тульчинської міської ради 8 скликання, 04 квітня - на розгляд 61 сесії Тульчинської міської ради 8 скликання, 07 травня 2024 року - на розгляд 63 сесії Тульчинської міської ради 8 скликання, 02 липня 2024 року - на розгляд 66 сесії Тульчинської міської ради 8 скликання. Проте за результатами голосування на жодній із згадуваних сесій депутатами не прийнято рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді. Також заявник зазначив, що 20 серпня 2024 року та 18 вересня 2024 року питання щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі № 120/15165/23 щодо поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу знято з порядку денного. Окрім того, питання про виконання згадуваного вище рішення щодо поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу буде виноситися на розгляд чергової сесії Тульчинської міської ради 8 скликання.

Проте ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року Тульчинській міській раді та Тульчинському міському голові встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року, зобов`язавши подати такий звіт до 14 листопада 2024 року.

14 листопада 2024 року на виконання вимог ухвали від 01 жовтня 2024 року відповідачами подано звіт про виконання судового рішення. Такий обґрунтований тим, що питання виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі № 120/15165/23 щодо поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу з ініціативи міського голови В. Весняного сім разів виносилося на розгляд сесій Тульчинської міської ради, проте за результатами відповідних голосувань рішення щодо поновлення останньої депутатами міської ради не прийнято.

Ухвалою суду від 18 листопада 2024 року з метою вирішення питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, на 09 грудня 2024 року призначено судове засідання.

В ході судового засідання 09 грудня 2024 року представник стягувача повідомив, що боржником дотепер не виконано рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року. Просив критично оцінити твердження боржника про необхідність розгляду питання про поновлення ОСОБА_2 сесією міської ради та прийняття рішення з цього питання депутатами міської ради, адже питання про поновлення позивачки на посаді вже вирішено судом, а для його виконання не потрібно повторно виносити це питання на сесію міської ради. Представник стягувача наполягав на застосуванні штрафних санкцій до Тульчинського міського голови як до особи, відповідальної за виконання судового рішення.

В свою чергу, представниця боржника заперечувала проти накладення штрафу, посилаючись при цьому на те, що питання виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу з ініціативи міського голови В. Весняного неодноразово виносилося на розгляд сесій Тульчинської міської ради. Проте за результатами голосування на жодній із згадуваних сесій депутатами не прийнято рішення про поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Визначаючись із тим, чи наявні підстави для накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання судового рішення, суд зважає на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2-4 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість врахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Подібні за змістом приписи містяться і в статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

Як унормовано статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також у рішенні від 26 червня 2013 року Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статтей 3, 8, частини 1 та 2 статті 55, частини 1 та 2 статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання судового рішення має розцінюватися як складова частина судового провадження.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, слідує однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового провадження є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії задля організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Про судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах йдеться у статті 382 КАС України.

Частиною 1 цієї норми передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 382 КАС України, половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Таким чином, у разі неподання суб`єктом владних повноважень у встановлений судом строк звіту про виконання судового рішення, яке набрало законної сили, або за наслідками розгляду такого звіту (у разі встановлення факту невиконання судового рішення без поважних причинн) суд має право накласти на керівника такого суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, розглядаючи питання про накладення штрафу, необхідно встановити, що рішення не виконано повністю або в частині, з`ясувати причини невиконання судового рішення, встановити особу, що відповідальна за виконання рішення суду. Якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання рішення, діяли добросовісно, фактично виконали рішення суду, то саме лише неподання звіту не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

Так, суд установив, що ухвалою суду від 30 квітня 2024 року Тульчинську міську раду зобов`язано подати до 30 травня 2024 року звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради з 07 вересня 2023 року.

Також судом постановлено окрему ухвалу, яку направлено Тульчинській міській раді та Тульчинському міському голові для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню вимог законодавства при виконанні рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради.

Тульчинською міською радою подано до суду звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області. У такому звіті йдеться про те, що питання щодо виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу з ініціативи міського голови п`ять разів виносилося на розгляд сесій Тульчинської міської ради, проте за результатами голосування це питання не набирало необхідної кількості голосів депутатів міської ради. А тому рішення з цього питання не приймалося.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2024 року судом встановлено новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в частині, що стосується поновлення ОСОБА_2 на посаді старости Клебанського старостинського округу Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області з 07 вересня 2023 року. При цьому суд критично оцінив твердження боржника про неможливість поновлення позивачки на посаді через відсутність необхідної кількості голосів депутатів міської ради, вказавши на те, що в даному випадку не підлягають застосуванню приписи статті 54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", адже мова не йде про затвердження старости у відповідному старостинському окрузі. Більше того, суд виснував, що для виконання судового рішення в спірному випадку достатньо розпорядчого рішення уповноваженої на те посадової особи органу місцевого самоврядування, адже позивачку вже поновлено на відповідній посаді рішенням суду від 25 січня 2024 року.

14 листопада 2024 року на виконання вимог ухвали від 01 жовтня 2024 року до суду надійшов звіт про виконання судового рішення. Такий обґрунтований тим, що питання виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року щодо поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу з ініціативи міського голови В. Весняного сім разів виносилося на розгляд сесій Тульчинської міської ради, проте за результатами голосувань рішення щодо поновлення останньої депутатами міської ради не прийнято.

Суд враховує те, що в судовому засіданні під час вирішення питання про наявність підстав для накладення штрафу за невиконання судового рішення 09 грудня 2024 року представниця Тульчинської міської ради навела ті ж пояснення, що зазначалися у раніше поданих звітах, та полягали у тому, що Тульчинський міський голова неодноразово виносив на розгляд депутатів питання щодо поновлення ОСОБА_2 на виборній посаді старости Клебанського старостинського округу, проте депутати міської ради не підтримували ініційоване Тульчинським міським головою питання.

Вкотре суд наголошує на тому, що такі доводи є помилковими.

В ухвалах суду від 01 жовтня 2024 року та від 18 листопада 2024 року суд висновував, що рішення про поновлення на посаді незаконно звільненого працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ (розпорядження) про допуск до роботи і такого працівника фактично допущено до роботи. Тобто для виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді не потрібно виносити питання про це на обговорення депутатів міської ради, адже в даному випадку йдеться не про затвердження старости у відповідному старостинському окрузі в порядку, передбаченому статтею 54-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а про виконання судового рішення, яким ОСОБА_2 поновлено на такій посаді, для чого достатньо розпорядчого рішення уповноваженої на те посадової особи органу місцевого самоврядування.

При цьому суд враховує й те, що Верховний Суд неодноразово зазначав у своїх рішеннях, що належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі слід вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх обов`язків. Тобто, рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника вважається виконаним, коли власником або уповноваженим ним органом видано наказ/розпорядження про допуск до роботи, фактично допущено до роботи такого працівника та внесено відповідні записи до трудової книжки. При розумінні роботи як регулярно виконуваної працівником діяльності, обумовленої трудовим договором, поновлення на роботі також включає допущення працівника до фактичного виконання трудових обов`язків, тобто створення умов, за яких він може їх здійснювати.

Такі правові висновки містяться у постановах Верховного Суду від 20 жовтня 2022 року у справі № 160/12318/21, від 16 листопада 2022 року у справі № 709/1465/19, від 30 листопада 2022 року у справі № 240/12764/21 та ряду інших.

Таким чином, всупереч наведеним вище обставинам рішення суду так і залишається невиконаним, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав як для встановлення нового строку для подання Тульчинською міською радою звіту про виконання судового рішення, так і для накладення штрафу на Тульчинського міського голову, який відповідальний за виконання рішення суду.

Визначаючись із тим, яка посадова особа органу місцевого самоврядування відповідальна за виконання ухваленого 25 січня 2024 року рішення суду, суд враховує приписи статті 12 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Відповідно до частини 8 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

Відтак саме Тульчинський міський голова як головна посадова особа територіальної громади міста Тульчин уповноважений на виконання судового рішення від 25 січня 2024 року видати розпорядчий документ про поновлення ОСОБА_2 на посаді.

Отже, суд вважає за необхідне накласти на Тульчинського міського голову штраф відповідно до частин 2 та 3 статті 382 КАС України в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання рішення суду, стягнувши половину суми штрафу на користь ОСОБА_2 , а іншу частину до Державного бюджету України.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено, що в 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривень.

Таким чином, розмір накладеного на Тульчинського міського голову штрафу становить 60560 гривень (3028 гривень х 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), половину якого в сумі 30280 гривень слід стягнути на користь позивачки, а іншу половину у розмірі 30280 гривень - до Державного бюджету України.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню зокрема й ухвали судів у адміністративних справах у випадках, передбачених законом.

Відтак ухвала про накладення штрафу, постановлена в порядку статті 382 КАС України, є виконавчим документом.

Крім того, варто звернути увагу на приписи частини 7 статті 382 КАС України, згідно з якими сплата штрафу не звільняє відповідача від обов`язку виконати рішення суду і подати звіт про його виконання. Повторне невиконання цього обов`язку тягне за собою застосування наслідків, установлених частинами 1, 2 цієї статті, але розмір нового штрафу при цьому збільшується на суму штрафу, який було або мало бути сплачено за попередньою ухвалою.

Керуючись статтями 14, 248, 256, 294, 370, 382 Кодексу адміністративного судочинства України та статями 3, 4, 12 Закону України "Про виконавче провадження",

УХВАЛИВ:

Накласти на Тульчинського міського голову (23600, Вінницька обл., м. Тульчин, вул. М. Леонтовича, буд. 1; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) штраф за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року в розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Стягнути половину суми штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень на користь ОСОБА_2 (стягувач, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ).

Стягнути половину суми штрафу в розмірі 30280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень до Державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 26255795).

Ухвала Вінницького окружного адміністративного суду набирає законної сили 09 грудня 2024 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання ОСОБА_2 - до 10 грудня 2027 року.

Строк пред`явлення ухвали до виконання Державною судовою адміністрацією України - до 10 березня 2025 року.

Встановити Тульчинській міській раді новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року та зобов`язати подати такий до 15 січня 2025 року.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович