Справа № 420/36324/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовною заявою Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінод" про визнання протиправними та скасування постанов,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Національного банку України до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Лазаревої А.І. від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653);

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при примусовому виконанню рішення суду у справі № 420/31415/23 виникне колізійна ситуація, коли Національний банк України буде змушений діяти з грубим порушенням статті 19 Конституції України, Закону України Про фінансові послуги та фінансові компанії, Закону України Про валюту і валютні операції, інших нормативно-правових актів Національного банку України, що зумовить стан правової невизначеності у спірних правовідносинах та породить нові спори стосовно легітимності дій Національного банку України, а також порушить права клієнтів та інших кредиторів фінансової компанії.

У зв`язку із вищенаведеними обставинами Національним банком України було подано до Одеського окружного адміністративного суду:

1. Заяву про визнання такими, що не підлягають виконанні виконавчий лист № 420/31415/23, виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю ФІНОД ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) та виконавчий лист № 420/31415/23, виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення про включення ТОВ ФІНОД до Державного реєстру фінансових установ (подано до суду 11.11.2024).

У зазначеній заяві Національний банк України просив також суд зупинити виконання за зазначеними виконавчими листами. Наразі вказана заява Національного банку України знаходиться на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді.

Вказана заява була направлена Національним банком України Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (в підсистемі Електронний суд);

2. Заяву від 13.11.2024 № 18-0013/86068 про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 420/31415/23 (подано до суду 13.11.2024), яка наразі перебуває на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді. Більш того, ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.11.2024 зупинено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі № 420/31415/23 до закінчення їхнього перегляду в касаційному порядку.

Проте, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Лазаревою А.І. прийнято постанову від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653).

Також старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. було прийнято постанову від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696).

Національний банк України вважає постанови від 14.11.2024 про накладення штрафів протиправними, винесеними із порушенням законодавства, та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою від 28.11.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено, що розгляд справи буде проводитись з урахуванням особливостей 287 КАС України. Судове засідання призначено на 09.12.2024 року. Зобов`язано відповідача надати докази у справі. Провадження зупинено до отримання витребуваних доказів. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ФІНОД.

Відповідач подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки згідно частини шостої статті 26 Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Отже, на виконання вищезазначених положень, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Згідно повідомлення № 3033536 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 76413653 (з ідентифікатором) від 30.10.2024 доставлена до електронного кабінету боржника в ЄСІТС.

Враховуючи, що станом на 14.11.2024 боржником не виконано вимог виконавчого документа, та керуючись статтями 63, 75 Закону за невиконання без поважних причин рішення, постановою від 14.11.2024 ВП № 76413653 накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн..

Щодо ВП № 76413653 державним виконавцем зазначено, що до Відділу надійшла заява стягувача про примусове виконання разом з якою пред`явлено виконавчий лист №420/31415/23 виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Національний банк України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінод" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторигу, надання послуг з фінансового лізингу,видані згідно з розпорядженням Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344,та надання гарантій,видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 21 лютого 2017 року № 344 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ІІ Закону України від 12.09.2019 № 79-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг"; торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року № 26 "Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями" (початок дії 24 травня 2021 року)..

Керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», та зокрема враховуючи, що виконавчий документ відповідав вимогам встановленим ст. 4 Закону, державним виконавцем 30.10.2024 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 76413653. Копію вказаної постанови направлено боржнику до виконання супровідним листом від 30.10.2024 № 76413653/12-20.1. Пунктом другим зазначеної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Згідно повідомлення № 3031629 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС, 30.10.2024, 08:19:05 документ "Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 30.10.2024 року доставлено до електронного кабінету ЄСІТС Національного банку України.

Враховуючи, що станом на 14.11.2024 боржником не здійснено жодних заходів направлених на виконання рішення суду, а відтак рішення суду залишається не виконаним боржником без поважних підстав, наявні підстави для застосування до боржника заходу примусового виконання у вигляді штрафу в сумі 5100 грн., з у рахуванням чого та керуючись статтями 63, 75 Закону державним виконавцем Відділу постановою від 14.11.2024 ВП № 76413653 накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.

Таким чином, Законом прямо передбачені повноваження державного виконавця на винесення постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення, які встановлені з метою здійснення достатніх дій для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов. У зв`язку з вищевикладеним, накладення штрафу є відповідальністю, яка наступає за невиконання рішення суду боржником, тому її скасування фактично звільняє боржника від відповідальності за невиконання рішення суду та порушень вимог статей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

04.12.2024 року до суду від третьої особи надійшли пояснення.

Судове засідання призначене на 09.12.2024 р. перенесено у зв`язку з оголошенням в м. Одеса повітряної тривоги та призначено на 16.12.2024 р. о 10:00 год.

Ухвалою від 16.12.2024 року, яка занесена до протоколу судового засідання, провадження у справі поновлено.

В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги, з підстав викладених у позову.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа до судового засідання не з`явилася.

Заслухавши пояснення учасників процесу, судом поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Учасники процесу не заперечували щодо можливості продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.07.2024 року у справі №420/31415/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінод" до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України №21/1575-рк від 21 серпня 2023 року про анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг.

Зобов`язано Національний банк України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінод" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, видані згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344, та надання гарантій, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 21 лютого 2017 року № 344 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ІІ Закону України від 12.09.2019 № 79-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг; торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року № 26 Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями (початок дії 24 травня 2021 року).

Визнано протиправним та скасовано рішення Комітету з питань нагляду та регулювання діяльності ринків небанківських фінансових послуг Національного банку України № 21/1751-рк від 08.09.2023 року про виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінод" з Державного реєстру фінансових установ.

Зобов`язано Національний банк України прийняти рішення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінод" до Державного реєстру фінансових установ.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2024 року у справі № 420/31722/24 зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим 18.07.2024 р. Одеським окружним адміністративним судом за № 420/31415/23, яким зобов`язано боржника прийняти рішення яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «ФІНОД» ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, видані згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344, та надання гарантій, видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 21 лютого 2017 року № 344 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу II Закону України від 12.09.2019 № 79-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг»; торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року № 26 Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями (початок дії 24 травня 2021 року). Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження за виконавчим листом виданим 18.07.2024р. Одеським окружним адміністративним судом за № 420/31415/23, яким зобов`язано Національний банк України прийняти рішення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНОД» до Державного реєстру фінансових установ.

23.10.2024 року до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшла заява стягувача про примусове виконання разом з якою пред`явлено виконавчий лист №420/31415/23 виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Національний банк України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінод" ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику,в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторигу, надання послуг з фінансового лізингу,видані згідно з розпорядженням Національної комісії,що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344,та надання гарантій,видану згідно з розпорядженням Нацкомфінпослуг від 21 лютого 2017 року № 344 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ІІ Закону України від 12.09.2019 № 79-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг"; торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року № 26 "Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями" (початок дії 24 травня 2021 року).

Старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Лазаревою А.І. прийнято постанови від 30.10.2024:

- про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 420/31415/23, виданого 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю ФІНОД ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), а саме на: надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, надання послуг з факторингу, надання послуг з фінансового лізингу, видані згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344, та надання гарантій, видану згідно з розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 21 лютого 2017 року № 344 та переоформлену відповідно до абзацу четвертого пункту 10 розділу ІІ Закону України від 12.09.2019 № 79-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення функцій із державного регулювання ринків фінансових послуг; торгівлю валютними цінностями, видану відповідно до постанови Правління Національного банку України від 26 березня 2021 року № 26 Про затвердження Положення про порядок видачі ліцензії на торгівлю валютними цінностями (початок дії 24 травня 2021 року) (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653). Копію вказаної постанови направлено боржнику до виконання супровідним листом від 30.10.2024 № 76413653/12-20.1.

Пунктом другим зазначеної постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Згідно повідомлення № 3031629 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС, 30.10.2024, 08:19:05 документ "Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором) від 30.10.2024 року ВП №76413696 доставлено до електронного кабінету ЄСІТС Національного банку України.;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653);

- постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження: 401,85 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653). 30.10.2024 Національним банком України через підсистему Електронний суд було отримано три постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 30.10.2024:

- про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 420/31415/23, виданого 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення про включення Товариства з обмеженою відповідальністю ФІНОД до Державного реєстру фінансових установ (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696).

Згідно повідомлення № 3033536 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 76413653 (з ідентифікатором) від 30.10.2024 доставлена до електронного кабінету боржника в ЄСІТС.;

- про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696); - постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: 263,25 грн. (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696).

У зв`язку з невиконанням боржником рішення без поважних причин, керуючись статтями 63, 75 Закону державним виконавцем Відділу винесено постанову від 14.11.2024 ВП № 76413653 про накладення на боржника штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

У зв`язку з невиконанням боржником рішення без поважних причин, керуючись статтями 63, 75 Закону державним виконавцем Відділу винесено постанову від 14.11.2024 ВП № 76413653 про накладення на боржника штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

Не погоджуючись з постановами про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016року №1404-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно ст.1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі змістом ст.75 Закону України №1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Згідно зі змістом ст.75 Закону України № 1404-VIII підставою для застосування штрафу до боржника є невиконання у встановлений виконавцем строк рішення саме без поважних причин.

Поважними в розумінні норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Водночас, судом встановлено, що на час винесення спірних постанов про накладання штрафу від 14.11.2024 року, Національним банком України 11.11.2024 року подано до Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування вказаних постанов, яка була направлена Національним банком України Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Документ сформований в системі «Електронний суд» 22.11.2024 3 Міністерства юстиції України (в підсистемі Електронний суд).

У позовній заяві Національний банк України зазначав, що повноваження Національного банку України щодо поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю ФІНОД відкликаної (анульованої) ліцензії, а також щодо внесення відповідних відомостей у зв`язку із зазначеними діями до Державного реєстру фінансових установ чинним законодавством України не передбачено. Вжиття зазначених дій з боку Національного банку України матиме наслідком грубе порушення статті 19 Конституції України, Закону України Про фінансові послуги та фінансові компанії, Закону України Про валюту і валютні операції, нормативно-правових актів Національного банку України.

Крім того, Національним банком України було подано до Одеського окружного адміністративного суду:

- заяву про визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчий лист № 420/31415/23, виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення, яким поновити Товариству з обмеженою відповідальністю ФІНОД ліцензії на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) та виконавчий лист № 420/31415/23, виданий 18.07.2024 Одеським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Національного банку України прийняти рішення про включення ТОВ ФІНОД до Державного реєстру фінансових установ (подано до суду 11.11.2024). У зазначеній заяві Національний банк України просив також суд зупинити виконання за зазначеними виконавчими листами;

- заяву від 13.11.2024 № 18-0013/86068 про роз`яснення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 у справі № 420/31415/23 (подано до суду 13.11.2024).

Вказані заяви сформовані через підсистему «Електронний суд» та доставлені Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Судом також встановлено, що ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.11.2024 зупинено виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі № 420/31415/23 до закінчення їхнього перегляду в касаційному порядку.

При цьому, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» від 29 червня 2023 року № 3200-IX для учасників судового процесу визначена обов`язкова реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС.

Так, з 19 жовтня 2023 року реєстрація та використання електронних кабінетів у ЄСІТС є обов`язковими для визначеного кола учасників судового процесу у господарських справах, а саме для адвокатів, нотаріусів, державних та приватних виконавців, арбітражних керуючих, судових експертів, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших юридичних осіб (зокрема і юридичних осіб приватного права, зареєстрованих за законодавством України), які беруть участь у судових процесах.

Отже, зазначені обставини щодо наявності поважних причин неможловості виконання судового рішення були відомі Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Суд зазначає, що ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, без поважних причин.

Тобто, постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Як слідує із матеріалів справи, оскаржувані постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн. винесені відповідачем на підставі ст. ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", саме з мотивів невиконання судового рішення без поважних причин.

Однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, оскільки відсутні підстави стверджувати, що рішення суду позивач не виконав взагалі та без поважних причин.

При цьому, частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною третьою цієї ж статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а за частиною четвертою вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.

За змістом спірних обставин у цій справі підставою для прийняття оскаржуваної постанови слугувало те, що стягувачам у встановлений строк, тобто до 14.11.2024 року, добровільно не виконано судове рішення.

Попри те, оскаржувані постанови не місять жодних відомостей про вжиття державним виконавцем заходів щодо встановлення причини невиконання судового рішення. На підставі яких доказів державний виконавець, шляхом виконання своїх обов`язків та реалізації прав, передбачених статтею 18 Закону № 1404-VIII, дійшов висновку про відсутність поважних причин, судом із оспорюваної постанови та доданих до неї доказів не встановлено.

Також відповідачем не доведено та судом під час розгляду справи не встановено доказів того, що на дату прийняття оскаржуваних постанов відповідач проводив перевірку виконання боржником рішення суду, в тому числі звертався із відповідними листами - запитами до стягувача щодо виконання рішення суду, про що свідчить відсутність у матеріалах справи відповідних актів державного виконавця, в тому числі інших документів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем частин першої та третьої статті 18 Закону №1404-VIII унеможливило останнього провести об`єктивну перевірку щодо правильності та повноти виконання рішення суду, в тому числі наявності чи відсутності поважних причин невиконання рішення боржником. При цьому, як зазначав суд, обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, а отже при прийнятті оскаржуваного рішення не дотримано вимог частини другої статті 2 КАС України щодо добросовісності та обґрунтованості.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості адміністративного позову НБУ, наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, розподіл судових витрат зі сплати судового збору на користь позивача не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, буд.9, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 13, Код ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінод" (65088, м.Одеса, вул.Люстдорфська дорога, буд. 96, ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Лазаревої А.І. від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413653).

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Григорян О.Г. від 14.11.2024 про накладення штрафу на Національний банк України у розмірі 5100 грн (реєстраційний номер виконавчого провадження: 76413696).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Самойлюк Г.П.