Справа № 460/5924/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2024 року м. Рівне №460/5924/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Військової частини НОМЕР_1
доОСОБА_1
про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Військова частина НОМЕР_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: стягнути з відповідача на користь відповідача завдану шкоду державі (безпідставно набуті кошти в розімірі 64516,13 грн).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у відповідача виник борг у сумі 64516,13 грн, який повинен бути стягнутий згідно вимог чинного законодавства.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач позов не визнав та просить у його задоволенні відмовити повністю. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідач добросовісно виконував свої обов`язки як військовослужбовець до 14.06.2023. З 14.06.2023 відповідача виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення і напрвлено для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наголошує на тому, що протягом всього строку служби виконував службові обов¦9язки добросовісно і відповідно до вимог Статуту, дисциплінарних стягнень не мав. Так, лише 14.06.2024 із позовної заяви та доданих до матеріалів документів дізнався що ним було допущено відмову від виконання бойового розпорядження, проведено службове розслідування, допущено порушення Стуту та накладено дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, що слідує із додатків до позовної заяви. Крім того, звертає увагу на те, що ні акт службового розслідування, ні наказ №1274А від 05.04.2023 до відома доведено не було. У даному відзиві на позовну заяву відповідач стверджує, що позов заявлено про стягнення грошових коштів, що стали власністю відповідача, і, на двояку думку позивача, були чи то набуті ним безпідставно, чи як завдана шкода, що свідчить про приватноправовий, а не публічний характер правовідносин, які виникли між сторонами. Отже, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Враховуючи наведене, відповідач просить дану позовну заяву повернути позивачу.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.01.2023 №9, старшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 09 січня 2023 року №11-РС на посаду командира відділення розвідувального взводу 2-го механізованого батальйону, який прибув з військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , з 09 січня 2023 року зарахувано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 09 січня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.01.2023 №11, старший сержант ОСОБА_1 , вибув у відрядження, в район виконання бойових завдань на території України, з 11 січня 2023 року до особливого розпорядження.

Командиром військової частини НОМЕР_1 призначено проведення службового розслідування за фактом відмови відповідачем виконувати бойове розпорядження командира 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

В ході проведення службового розслідування, яке оформлене актом службового розслідування №324А від 04.04.2023 було встановлено, що 15 березня 2023 року заступник начальника штабу 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 в присутності заступника командира 2 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , перед строєм довів в усній формі бойове розпорядження командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 12 березня 2023 року № 138 ДСК.

Бойове розпорядження полягало про передачу особового складу розвідувального взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону в тимчасове підпорядкування командира 5 механізованої роти НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Однак, старший сержант ОСОБА_1 , висловив відкриту усну відмову від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 .

За результатами службового розслідування командир військової частини НОМЕР_1 видав наказ від 05.04.2023 № 1274А, про результати службового розслідування в якому вказано, що командиром військової частини НОМЕР_1 встановленим порядком, за фактом невиконання бойового розпорядження підготовлена та скерована заява-повідомлення про кримінальне правопорушення до Харківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил від 17 березня 2023 року №873А для розгляду та прийняття в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 18 наказової частини зазначеного наказу, - командира відділення безпілотних авіаційних комплексів розвідувального взводу НОМЕР_3 механізованого батальйону, старшого сержанта ОСОБА_1 за грубе порушення військової дисципліни, що виразилась у відкритій відмові від виконання бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 вчинене в умовах воєнного стану, порушення вимог статей 11, 16, 17, 30, 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, притягнути до дисциплінарної відповідальності, на підставі статті 55 Дисциплінарного статуту Збройних сил України та накласти стягнення, передбачене пунктом «в» статті 48 - СУВОРА ДОГАНА.

Відповідно, до підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/3/29 до наказів про виплату в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснили таке правопорушення, оголошене наказом командира (начальника).

Додаткова винагороди за минулий місяць нараховується та видається до 5 числа поточного місяця, а службове розслідування було по факту невиконання бойового розпорядження було завершене 05.04.2023 старший сержант ОСОБА_1 за період з 01 березня 2023 року по 20 березня 2023 року додаткову винагороду, яка передбачена Рішенням Міністра оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022,- отримав.

Підтвердженням отримання старшим сержантом ОСОБА_1 додаткової винагороди, відповідно до Рішення Міністра оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022, за період з 01.03.2023 по 20.03.2023, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.04.2023 №600, в сумі 64516 гривень 13 копійок є роздавальна відомість № 222, про виплату додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на викладене слідує, що старший сержант ОСОБА_1 отримав додаткову винагороду на час дії правового режиму воєнного стану, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року та відповідно до Рішення Міністра оборони України № 912/3/29 від 23.06.2022 за березень 2023 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.06.2023 № 173, старшого сержанта за призовом по мобілізації ОСОБА_1 , звільненого наказом командира НОМЕР_4 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 14 червня 2023 року № 252- РС з військової служби у запас згідно підпункту г пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (через такі сімейні обставини або інші поважні причини) з 14 червня 2023 року виключено із списків особового складу частини.

З рапорту начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини від 18.01.2024 вбачається, що при звільненні з військової служби старшого сержанта ОСОБА_1 виникла переплата додаткової винагороди у розмірі 64516,13 грн. Подальше стягнення неможливе у зв`язку з виключенням зі списків ВЧ НОМЕР_1 , залишок до утримання складає 64516,13 грн.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-ХІІ) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно зі ст. 3 Закону № 2232-ХІІ, правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 № 548-ХІV (далі Статут ВС ЗСУ) військовослужбовці Збройних Сил України мають і права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 11 Статуту ВС ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладає на військовослужбовців такі обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Статтею 16 Статуту ВС ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статей 26, 27 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом. Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення кримінального правопорушення військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі від 03.10.2019 № 160-ІХ (далі Закон № 160-ІХ).

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 1 Закону №160-ІХ у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності;

пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №160-ІХ розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону №160-ІХ у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що заявлені до стягнення кошти були отримані відповідачем та є його додатковою винагородою за період, протягом якого відповідач був відсутній на службі без поважних причин, у зв`язку із чим був притягнутий до повної матеріальної відповідальності.

Відтак, у зв`язку із звільненням зі служби відповідача, який притягнутий до матеріальної відповідальності, та його відмовою від добровільного відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, оскільки у цій справі задоволено позов суб`єкта владних повноважень, тому судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору в сумі 3 028,00 грн згідно із платіжною інструкцією від 24.04.2024 №2281 з відповідача стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ), на користь військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_6 , р/р НОМЕР_7 , МФО НОМЕР_8 ,) завдану шкоду державі в розмірі 64516,13 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_9 )

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 )

Суддя У.М. Нор