Справа № 420/33991/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛ ТІМ» (вул. Геологів, буд. 3, м. Хмельницький, 29000, ) до Одеської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078 ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов о Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕЛ ТІМ до Одеської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що декларант відповідно до частин 1, 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI надав до Одеської митниці документи, які підтверджували всі складові задекларованої митної вартості товарів, не мали розбіжностей, то у Одеської митниці були відсутні підстави для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024. На думку позивача, рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024 прийняті з порушенням положень частини 2 статті 19 Конституції України; частини 1 статті 49, частини 2 статті 53, пунктів 4, 6, 7, 8 частини 3 статті 53, пункту 1 частини 4 статті 54, пунктів 1, 2 частини 5 статті 54, пунктів 1, 2, 4 частини 2 статті 55, частин 2, 3, 5, 8 статті 57, підпункту "в" пункту 1 частини 10 статті 58, частин 4, 5, 8, 9, 21 статті 58, частини 1 статті 254, частин 1, 2, 5 статті 327 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI; пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції 01.06.2012 за № 883/21195); пункту 8.2 розділу VIII Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.08.2012 за № 1360/21672). Враховуючи вищенаведені обставини, позивач вважає, що рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024 прийняті не на підставі та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень, у зв`язку із чим звернувся до суду.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA83U5 від 09.10.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024, а саме: 1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) в СМR від 07.09.2024 № А № А № 724377 зазначено, що перевізником є EP«Shpak V.Y» та також Carnet Tir № DX.85187841 від 07.09.2024 виданий EP«Shpak V.Y», але рахунок-фактура на оплату транспортноекспедиційних послуг виданий ФОП ОСОБА_1 . Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA83U5 від 09.10.2024 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить: по товару № 1 - 5,63 дол. США/кг. нетто (МД від 27.06.2024 № UA100350/2024/24499), ніж заявлено декларантом 1.9705 дол. США/кг. нетто; по товару № 2 - 5.86 дол. США/кг. нетто (МД від 15.04.2024 № UA100340/2024/614282), ніж заявлено декларантом 2.6057 дол. США/кг. нетто; по товару № 3 - 7,55 дол. США/кг. нетто (МД від 11.03.2024 № UA100100/2024/026192), ніж заявлено декларантом 3.9259дол. США/кг. нетто; по товару № 4 - 5,9706 дол. США/кг. нетто (МД від 15.04.2024 № UA100340/2024/614282), ніж заявлено декларантом 1.9935 дол. США/кг. нетто; по товару № 5 - 5,86 дол. США/кг. нетто (МД від 06.02.2024 № UA100340/2024/404245), ніж заявлено декларантом 2.6334 дол. США/кг. нетто; по товару № 6 - 7,55 дол. США/кг. нетто (МД від 11.03.2024 № UA100100/2024/026192), ніж заявлено декларантом 3.9671 дол. США/кг. нетто.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024.

У рішенні про коригування митної вартості № UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, на думку відповідача, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2024/001040 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ВЕЛ ТІМ».

Ухвалою суду від 26 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги позову, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕЛ ТІМ", ідентифікаційний код 43030172, зареєстроване 31.05.2019 як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, звертається до адміністративного суду з позовом з наступних підстав.

10.02.2020 між ТОВ "NIL-GRANIT", Республіка Узбекистан (Продавець) та ТОВ "ВЕЛ ТІМ" (Покупець) укладений контракт №01/2020, розділом 1 "Предмет контракту" якого передбачено, що у відповідності до умов цього контракту Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець прийняти та оплатити текстильну продукцію (далі "Товар"). Асортимент, кількість, ціна, умови поставки, а також індивідуальні характеристики (у разі наявності таких) будуть вказані в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього контракту.

В пункті 2.2 розділу 2 "Сума контракту і валюта платежу" контракту №01/2020 від 10.02.2020 вказано, що валютою цього Контракту є долар США.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 "Умови оплати" контракту №01/2020 від 10.02.2020 оплата товарів, що поставляються за цим контрактом, здійснюється Покупцем на умовах 100% відстрочки платежу (післяплати), банківським переказом на рахунок Продавця в розмірі 100% оплати не пізніше 90 днів після отримання товару, відповідно до виставлених Продавцем інвойсів (рахунок-фактур).

Пунктом 4.1 розділу 4 "Умови поставки" контракту №01/2020 від 10.02.2020 обумовлено, що Продавець повинен здійснити поставку Товарів у відповідності з умовами поставки, які беруть визначатися сторонами додатково, і відображається в специфікаціях.

Згідно з пунктом 4.2 розділу 4 "Умови поставки" контракту №01/2020 від 10.02.2020 Сторони погодилися, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватися Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (ІНКОТЕРМС-2010).

Поставка здійснюється на територію України. Пунктом 4.3 розділу 4 "Умови поставки" контракту №01/2020 від 10.02.2020 передбачено, що Продавець зобов`язаний надати Покупцю специфікацію, інвойс (рахунок- фактуру) та пакувальний лист.

Відповідно до пункту 4.4 розділу 4 "Умови поставки" контракту №01/2020 від 10.02.2020 Продавець забезпечує за свій рахунок дотримання всіх митних оформлень, в т.ч. пов`язаних з транзитом Товарів через територію суміжних держав (митні декларації, транзитні декларації, забезпечення та ін.).

Додатковою угодою №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020 внесено зміни щодо строку дії договору до 21.12.2025 та викладено пункт 12.1. контракту №01/2020 від 10.02.2020 у новій редакції.

В Специфікації №4 від 07.09.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020 наведені найменування Постачальника (Вантажовідправника) ТОВ "NIL-GRANIT" та Покупця (Вантажоотримувача) ТОВ "ВЕЛ ТІМ"; умови поставки: FCA м. Андижан, Республіка Узбекистан; 1) найменування товару: "Штани жіночі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 620; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 2997,00 доларів США; 2) найменування товару: "Толстовка жіноча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 3 300; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 8 085,00 доларів США; 3) найменування товару: "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 525; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 1916,25 доларів США; 4) найменування товару: "Штани чоловічі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 7865; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 14 550,25 доларів США; 5) найменування товару: "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1710; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 4 189,50 доларів США; 6) найменування товару: "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 180; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 4 307,00 доларів США; всього на суму 36 045,00 доларів США.

В рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024 зазначені: контракт №01/2020 від 10.02.2020; найменування, юридичні, поштові адреси, банківські реквізити Продавця (Вантажовідправника) ТОВ "NIL-GRANIT" та Покупця (Вантажоотримувача) ТОВ "ВЕЛ ТІМ"; умови поставки: FCA м. Андижан, Республіка Узбекистан; 1) найменування товару: "Штани жіночі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1620; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 2 997,00 доларів США; 2) найменування товару: "Толстовка жіноча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 3 300; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 8 085,00 доларів США; 3) найменування товару: "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 525; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 1916,25 доларів США; 4) найменування товару: "Штани чоловічі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 7865; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 14 550,25 доларів США; 5) найменування товару: "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1710; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 4 189,50 доларів США; 6) найменування товару: "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 180; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 4 307,00 доларів США; всього на суму 36 045,00 доларів США.

До Одеської митниці декларантом (ТОВ "ВЕЛ ТІМ", ідентифікаційний код 43030172) подано митну декларацію (МД) №24UA8305 від 09.10.2024, в графі 31 "Паковання та опис товару" був наведений опис: товару №1: "1. Штани (тріко) жіночі трикотажні, бавовняні 1620 шт. Торговельна марка: АMО. Виробник: ТОВ "NIL- GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ "; товару №2: "1. Толстовки жіночі, трикотажні бавовняні 3300 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; товару №3: "1. Костюми спортивні жіночі, трикотажні, бавовняні 525 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; товару №4: "1. Штани (тріко) чоловічі трикотажні, бавовняні - 7865 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВ "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; товару №5: "1. Толстовки чоловічі, трикотажні бавовняні 1710 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТОВB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ"; товару №6: "1. Костюми спортивні чоловічі, трикотажні, бавовняні 1180 шт. Торговельна марка: SAMO. Виробник: ТOB "NIL-GRANIT". Країна виробництва: Узбекистан, UZ".

В митній декларації (МД) №24UA8305 від 09.10.2024 декларантом визначено та заявлено наступну митну вартість:

товару №1 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 131 447,38 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.2024-2997,00 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA8305 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.2024-41,1756 грн. за 1 долар США 123 403,2732 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 8 044,1042 грн.;

товару №2 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 354 071,85 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.2024-8085,00 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA83U5 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.202441,1756 грн. за 1 долар США 332 904,7260 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 21 167,1203 грн.;

товару №3 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 84 866,92 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.2024-1916,25 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA83U5 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.202441,1756 грн. за 1 долар США 78 902,7435 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 5 964,1735 грн.;

товару №4 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 645 615,17 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.2024 14 550,25 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA8305 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.2024 41,1756 грн. за 1 долар США - 599 115,2739 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 46 499,8942 грн.;

товару №5 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 185 418,80 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.20244 189,50 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA83U5 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.2024 41,1756 грн. за 1 долар США 172 505,1762 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 12 913,6231 грн.;

товару №6 за основним (першим) методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в розмірі 192 754,39 грн., яка складалась з вартості товарів, зазначеної в рахунку-фактурі (інвойсі №84 від 07.09.20244 307,00 доларів США (сума в валюті України на день подання митної декларації №24UA8305 від 09.10.2024 за курсом НБУ на 09.10.2024-41,1756 грн. за 1 долар США 177 343,3092 грн.), вартості міжнародного перевезення вантажу для ТОВ "ВЕЛ ТІМ" за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п "Дякове-Халмеу" (розподілених пропорційно ваги брутто товарів, зазначених митній декларації №24UA83U5 від 09.10.2024) у розмірі 15 411,0846 грн.

Разом з митною декларацією (МД) №24UA83U5 від 09.10.2024 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів) (графа 44 МД): пакувальний лист №84 від 07.09.2024, рахунок-фактуру (інвойс) №84 від 07.09.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №724377 від 07.09.2024, книжку МДП №DX.85187841 від 07.09.2024, довідку про транспортно-експедиційні витрати б/н від 09.10.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №lant 09.09.2024, контракт №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №№4 від 16.03.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №4 від 07.09.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, сертифікат про походження товару форми СТ-1 №UZUA01 від 07.09.2024, заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів б/н від 09.10.2024, декларацію митної вартості.

Розглянувши подані документи, Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2024/001040 від 10.10.2024..

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні приписи законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою..

За приписами частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Як встановлено частиною 1 статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до частини 4 статті 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

У відповідності з частиною 5 статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 1 статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено тощо.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція наведена, зокрема, в постановах Верховного Суду України від 31.03.2015р. у справах № 21-127а15 та № 21-53а15 та у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 803/407/16.

Опрацювавши надані позивачем документи, митний орган прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, застосувавши резервний метод визначення митної вартості.

Наявними у справі доказами підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях, що піддавалась обчисленню, поданих документів було достатньо для прийняття рішення на їх підставі, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за резервним методом визначення митної вартості та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, зокрема: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

Основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі № 803/3649/15.

Одеська митниця в рішенні про коригування митної вартості товарів UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 в якості підстави для коригування митної вартості товарів зазначає про те, що «відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару».

Суд зазначає, що частиною 1 статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 1, 2 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом підчас проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Частинами 4, 5, 6, 7, 9, 21 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Підпунктом "в" пункту 1 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Отже, документи, що підтверджують вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням надаються для підтвердження митної вартості товарів тільки якщо за умовами поставки вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не включені у вартість товару.

В постанові Вищого адміністративного суду України від 12.07.2017 у справі № 815/6984/15 (К/800/16890/16) за позовом ТОВ "Укратлантік" до Одеської митниці ДФС, суд касаційної інстанції зазначив, що Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), це міжнародні правила по тлумаченню найбільш широко використовуваних торгових термінів в області зовнішньої торгівлі, у них зазначені яка з сторін договору купівлі продажу повинна здійснити необхідні для перевезення та страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, та які витрати несе кожна з сторін.

Обрані сторонами зовнішньоекономічного договору умови поставки товару визначають те, які витрати включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари або іншими словами, визначають конкретні складові митної вартості товарів.

Згідно з пунктом 4.2 розділу 4 "Умови поставки" контракту №01/2020 від 10.02.2020 Сторони погодилися, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватися Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (ІНКОТЕРМС-2010). Поставка здійснюється на територію України.

В специфікації №4 від 07.09.2024 та рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024 зазначені умови поставки FCA-м. Андижан.

В підпункті А.9" Перевірка упаковка маркування" пункту А "Обов`язки продавця" умов поставки FCA Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) зазначено: "Продавець зобов`язаний за власний рахунок здійснити пакування товару, за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі звичайно прийнято відвантажувати вказаний у договорі товар без упаковки". Отже, в даному випадку, у зв`язку із застосуванням умов поставки товарів FСА - м. Андижан, Узбекистан (ІНКОТЕРМС 2010), продавець (ТОВ "NIL-GRANIT", Республіка Узбекистан) зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару, яке він організує.

Погоджуючи умови поставки FCA м. Андижан, сторони зовнішньоекономічного договору (контракту №01/2020 від 10.02.2020) виходили з того, що вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024, а тому відповідно до положень підпункту "в" пункту 1 частини 10 статті. 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у митниці не було необхідності знову відокремлювати зазначені витрати з ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті та зобов`язувати позивача окремо відображати зазначені витрати у документах, податних для підтвердження митної вартості товарів.

Крім того, положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI не передбачений обов`язок декларанта надавати для митного оформлення товару інформацію та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару. Це є лише правом декларанта в разі, якщо він заявляє митну вартість товару за методом визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) та не може бути підставою для відмови в митному оформленні товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Процес формування ціни товару належить виключно продавцю товару. Зазначення в рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024 умов поставки FCA м. Андижан, та відсутність в контракті будь-яких додаткових домовленостей про окрему оплату вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не включені у вартість товару означає, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024 ціна товару включає в себе вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Формування ціни є внутрішньою комерційною умовою Продавця та він не зобов`язаний надавати таку інформацію, для покупця цілком достатньо розуміння певної ціни на певних умовах поставки.

Застосовуючи вищезазначені положення законодавства України, Верховний Суд в постанові від 18.12.2019 у справі № 160/8775/18 (адміністративне провадження № K/9901/15054/19) за позовом ТОВ "АТБ-Маркет" до Одеської митниці ДФС прийшов до висновку про те, що у разі включення до ціни товару вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, їх вартість не додається при розрахунку митної вартості товару. Також в постанові від 04.12.2018 у справі № 2a-17876/12/2670 (адміністративне провадження № К/9901/12408/18) за позовом ПП "Елпіс-Україна" до Київської міської митниці ДФС, Верховний Суд зробив висновок про те, що "посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, на те, що вартість упаковки включено в ціну товару, але не можливо виділити і провести розрахунок ціни упаковки суди обгрунтовано не взяли до уваги, оскільки товар поставлявся на FCA, що включає в себе вартість пакування, а неможливість виділити з вартості товару і провести розрахунок ціни упаковки, не є підставою стверджувати, що заявлена мита вартість не відповідає вартості визначеній в контракті".

Згідно зі ч.5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, твердження Одеської митниці в оскаржуваному рішенні про неможливість перевірки правильності визначення митної вартості товарів через відсутність у поданих до митного оформлення документах відомостей щодо вартості упаковки або вартості пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням не включені у вартість товару, с необгрунтованим, оскільки відповідно до умов поставки FCA м. Андижан, витрати на перевезення (транспортування) оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, а також витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України вже включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024.

Також, Одеська митниця в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 в якості підстави для коригування митної вартості товарів вказує на те, що "в CMR від 07.09.2024 А №724377 зазначено, що перевізником є ЕР «Shpak V.Y» та також Carnet Tir №DX.85187841 від 07.09.2024 виданий ЕР «Shpak V.Y» але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ФОП ОСОБА_1 ".

Суд зазначає, що частиною 1 статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно з частинами 1, 2 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 4 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною 2 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Частинами 4, 5, 6, 7, 9, 21 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495- VI передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню. Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Згідно з пунктом 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Також, пунктом 6 частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495- VI передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

В постанові Вищого адміністративного суду України від 12.07.2017 у справі № 815/6984/15 (К/800/16890/16) за позовом ТОВ "Укратлантік" до Одеської митниці ДФС, суд касаційної інстанції зазначив, що Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), це міжнародні правила по тлумаченню найбільш широко використовуваних торгових термінів в області зовнішньої торгівлі, у них зазначені яка з сторін договору купівлі продажу повинна здійснити необхідні для перевезення та страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, та які витрати несе кожна з сторін.

Обрані сторонами зовнішньоекономічного договору умови поставки товару визначають те, які витрати включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари або іншими словами, визначають конкретні складові митної вартості товарів.

Пунктом 4.1 розділу 4 "Умови поставки" контракту №1/2024 від 08.07.2024 обумовлено, що Продавець повинен здійснити поставку Товарів у відповідності з умовами поставки, які беруть визначатися сторонами додатково, і відображається в інвойсах.

Згідно з пунктом 4.2 розділу 4 "Умови поставки" контракту №1/2024 від 08.07.2024 Сторони погодилися, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватися Міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (ІНКОТЕРМС-2010). Поставка здійснюється на територію України на умовах FCA- м. Андижан.

В Специфікації №4 від 07.09.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020 наведені найменування Постачальника (Вантажовідправника) TOB "NIL-GRANIT" та Покупця (Вантажоотримувача) ТОВ "ВЕЛ ТІМ"; умови поставки: FCA м. Андижан, Республіка Узбекистан; 1) найменування товару: "Штани жіночі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 620; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 2 997,00 доларів США; 2) найменування товару: "Толстовка жіноча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 3 300; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 8 085,00 доларів США; 3) найменування товару: "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 525; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 1916,25 доларів США; 4) найменування товару: "Штани чоловічі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 7865; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 14 550,25 доларів США; 5) найменування товару: "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 710; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 4 189,50 доларів США; 6) найменування товару: "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 180; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 4 307,00 доларів США; всього на суму 36 045,00 доларів США. В рахунку-фактурі (інвойсі) №84 від 07.09.2024 зазначені: контракт №01/2020 від 10.02.2020; найменування, юридичні, поштові адреси, банківські реквізити Продавця (Вантажовідправника) ТОВ "NIL-GRANIT" та Покупця (Вантажоотримувача) ТОВ "ВЕЛ ТІМ"; умови поставки: FCA м. Андижан, Республіка Узбекистан; 1) найменування товару: "Штани жіночі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 620; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 2 997,00 доларів США; 2) найменування товару: "Толстовка жіноча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 3 300; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 8 085,00 доларів США; 3) найменування товару: "Спортивний костюм жіночий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 525; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 1916,25 доларів США; 4) найменування товару: "Штани чоловічі (трико)"; код ТНЗЕД: ; кількість: 7865; ціна за одиницю: 1,85 доларів США; загальна сума: 14 550,25 доларів США; 5) найменування товару: "Толстовка чоловіча"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1710; ціна за одиницю: 2,45 доларів США; загальна сума: 4 189,50 доларів США; 6) найменування товару: "Спортивний костюм чоловічий"; код ТНЗЕД: ; кількість: 1 180; ціна за одиницю: 3,65 доларів США; загальна сума: 4 307,00 доларів США; всього на суму 36 045,00 доларів США.

Відповідно статті Б.З розділу В "Обов`язки покупця" терміну FCA "FREE CARRIER" ("франко-перевізник") Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) Покупець зобов`язаний за власний рахунок укласти договір (контракт) перевезення товару з назвою місця поставки, за винятком випадків, коли договір (контракт) перевезення укладено продавцем, як передбачено статтею АЗ. Згідно зі статтею Б.6 "Розподіл витрат" розділу Б "Обов`язки покупця" терміну FCA "FREE CARRIER" ("франко-перевізник") Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс 2010) покупець зобов`язаний оплатити: а) усі витрати, пов`язані з товаром, з моменту його поставки відповідно до статті А4, окрім витрат, що оплачує продавець, як передбачено статтею А6.

05.09.2024 між ТОВ «ВЕЛ ТІМ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладений договір перевезення №050924, пунктом 1.1 якого передбачено, що за цим договором Виконавець зобов`язується доставити ввірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка відповідно до заявок має право на одержання вантажу (одержувач вантажу або вантажоодержувач), а Замовник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену цим договором плату.

Згідно з пунктом 2.12.2. договору перевезення №050924 від 05.09.2024 Виконавець має право залучити до виконання своїх обов`язків інших перевізників. 10.05.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладений договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом №10/05, пунктом 1.1 якого передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надати за відповідну плату послуги з міжнародних і внутрішніх перевезень вантажів автомобільним транспортом, а також по організації таких перевезень.

Згідно з пунктом 1.2. договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом №10/05 від 10.05.2022 згідно з даним договором Виконавець здійснює перевезення вантажів власним чи найманим автотранспортом.

Крім того, в розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06 2012 за № 984/21296) вказано, що в графі 20 декларації митної вартості (ДМВ) зазначаються витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, якщо ці витрати відповідно до умов поставки (графа 3 ДМВ) не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (графа 14(а) ДМВ). Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Отже, перелік транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, наведений у розділі ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06 2012 за №984/21296) не є вичерпним.

Законодавство України, в тому числі розділ ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06.2012 за № 984/21296) не містить положень щодо обов`язкового надання декларантом до митних органів договору про перевезення товарів для підтвердження витрат на перевезення як складової частини митної вартості товарів. Окрім того, укладення договорів транспортування та експедирування вантажу із залученням субпідрядників є звичайною торговою світовою практикою для більшості перевезень.

Верховний Суд в постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 за позовом ТОВ "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" до Дніпропетровської митниці ДФС (адміністративне провадження № К/9901/5149/18) прийшов наступного висновку: "якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими. доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів".

Також в постанові Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 804/9754/15 за позовом ТОВ "М`ясна фабрика "Фаворит Плюс" до Дніпропетровської митниці ДФС (адміністративне провадження № К/9901/7703/18) зазначено: "Щодо висловленого занепокоєння Митниці в картці відмови у прийнятті митних декларацій від Товариства, такого як, не надання договору на перевезення товару, то Суд вважає за необхідне зазначити, що МК України не визначає вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказано, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому подані позивачем документи про транспортні витрати є допустимими доказами на підтвердження витрат на перевезення товарів".

Разом з митною декларацією (МД) №24UA8305 від 09.10.2024 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів) (графа 44 МД): пакувальний лист №84 від 07.09.2024, рахунок-фактуру (інвойс) №84 від 07.09.2024, міжнародну товарно-транспортну накладну А №724377 від 07.09.2024, книжку МДП №DX.85187841 від 07.09.2024, довідку про транспортно-експедиційні витрати б/н від 09.10.2024, рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №elant 09.09.2024, контракт №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №4 від 07.09.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, сертифікат про походження товару форми СТ-1 №UZUA01 від 07.09.2024, заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів б/н від 09.10.2024, декларацію митної вартості.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_1 про транспортно-експедиційні витрати б/н від 09.10.2024 транспортні витрати на перевезення вантажу автомобілем д.н. НОМЕР_1 /A00050ХР складає: за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) п/п Дяково (Україна) складає 110 000,00 грн.; за маршрутом п/п Дяково м. Одеса (Україна) становить 13 050,40 грн. Всього по маршруту 123 050,40 грн. Страхові витрати відсутні.

Також в рахунку-фактурі №lant 09.09.2024, виданий ФОП ОСОБА_1 , який також був наданий до митного оформлення, зазначена вартість транспортних послуг автомобілем д.н. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 : за маршрутом м. Андижан (Узбекистан) м. Одеса (Україна) 123 050,40 грн.

У міжнародній товарно-транспортній накладній А №724377 від 07.09.2024 містяться реквізити транспортного засобу у якому перевозився вантаж AO3000CA/A00050XP, a також відповідний довідці маршрут слідування вантажу, інформація про Відправника та Отримувача, посилання на інвойс №84 від 07.09.2024, та печатка субпідрядника Перевізника ФОП ОСОБА_2 .

Перший аркуш книжки МДП №DX.85187841 від 07.09.2024 також містить реквізити транспортного засобу у якому перевозився вантаж AO3000CA/AO0050ХР та печатку субпідрядника Перевізника ФОП ОСОБА_2 . В митній декларації (МД) №24UA83U5 від 09.10.2024 (графи 18, 21) також вказані реквізити транспортного засобу y якому перевозився вантаж AO3000CA/A00050XP.

Наявність у довідці про транспортні витрати б/н від 09.10.2024 та в рахунку- фактурі №lant 09.09.2024 реквізитів транспортного засобу у якому перевозився вантаж AO3000CA/AO0050ХР, ідентичного маршруту слідування вантажу, вартості перевезення, дозволяє співвіднести інформацію, зазначену довідці про транспортні витрати б/н від 09.10.2024 та в рахунку-фактурі №1ant 09.09.2024, з інформацією, наявною в інших документах, поданих під час митного оформлення та, як наслідок, віднести вказану довідку та рахунок до даної поставки як документи, що підтверджують вартість транспортних витрат.

Покупець ТОВ «ВЕЛ ТІМ» не здійснював будь-яких інших витрат на транспортування та додаткових витрат, які пов`язані з транспортуванням оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України.

Пунктом 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI передбачено, що до митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню в тому числі і витрати на транспортування після ввезення.

В постанові від 20.02.2018 у справі № 804/11461/14 (адміністративне провадження № K/9901/2434/18) за позовом ТОВ "Метінтертрейд" до Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, Верховний Суд, застосовуючи положення пункту 5 частини 10, пункту 2 частини 11 статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI дійшов висновку про те, що "витрати на транспортування після ввезення не включаються до митної вартості за умови дотримання декларантом вимог щодо їх виділення з ціни, документального підтвердження та можливості обчислення".

Також в постанові 04.06.2019 у справі № 803/2800/13-а (адміністративне провадження №K/9901/13517/18) за позовом ТОВ "Ковель-Агро-Альянс" до Волинської митниці ДФС, Верховний Суд зазначив, що "за загальним правилом до складу митної вартості включаються тільки витрати на транспортування товару до місця перетину митного кордону України. Транспортні витрати після ввезення на митну територію України включаються до складу такої вартості лише якщо неможливо розмежувати або обчислити транспортні витрати до і після перетину митного кордону України".

Таким чином, декларантом та його уповноваженою особою були подані до Одеської митниці в повному обсязі документи, які підтверджують витрати на транспортування оцінюваних товарів до місця ввезення на митну територію України, а саме: разом з митною декларацією (МД) №24UA8305 від 09.10.2024 декларантом до митниці подані наступні документи (копії документів) (графа 44 МД): пакувальний лист №84 від 07.09.2024, рахунок-фактуру (інвойс) №84 від 07.09.2024, міжнародну товарно- транспортну накладну А №724377 від 07.09.2024, книжку МДП №DX.85187841 від 07.09.2024, довідку про транспортно-експедиційні витрати б/н від 09.10.2024, рахунок- фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №1ant 09.09.2024, контракт №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №1 від 18.02.2022 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №4 від 16.03.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, додаткову угоду №5 від 04.04.2023 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, специфікацію №4 від 07.09.2024 до контракту №01/2020 від 10.02.2020, сертифікат про походження товару форми СТ-1 №UZUA01 від 07.09.2024, заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів б/н від 09.10.2024, декларацію митної вартості.

Окрім того, у міжнародній товарно-транспортній накладній А №724377 від 07.09.2024 містяться реквізити транспортного засобу у якому перевозився вантаж AO3000CA/A00050ХР, а також відповідний довідці маршрут слідування вантажу, інформація про Відправника та Отримувача, посилання на інвойс №84 від 07.09.2024, та печатка субпідрядника Перевізника - ФОП ОСОБА_2 . Відповідно до статті 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) (дата приєднання України: 01.08.2006 (із застереженням)) договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної.

Частиною 1 статті 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) передбачено, що вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника. Згідно з частиною 1 статті 13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956 р.) після прибуття вантажу на місце, передбачене для його доставки, одержувач має право вимагати від перевізника передачі йому другого примірника вантажної накладної і вантажу в обмін на розписку. Законодавство України, в тому числі розділ ІІІ Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.06 2012 за № 984/21296) не містить положень щодо обов`язкового надання декларантом до митних органів договору про перевезення товарів для підтвердження витрат на перевезення як складової частини митної вартості товарів.

Разом з тим, укладення договорів транспортування та експедирування вантажу із залученням субпідрядників є звичайною торговою загальновизнаною світовою практикою для більшості перевезень.

Також, у міжнародній товарно-транспортній накладній А №724377 від 07.09.2024 наявні печатки митних органів інших країн (в тому числі і країни відправлення Республіки Узбекистан), а також країн транзиту, через які переміщувались товари, ввезені позивачем на митну територію України, що підтверджує факт подання до митних органів країни відправления (Республіки Узбекистан) міжнародної товарно-транспортної накладної А №724377 від 07.09.2024 з печаткою субпідрядника Перевізника ФОП ОСОБА_2 .

Таким чином, відомості, які містяться у довідці про транспортні витрати б/н від 09.10.2024 та в міжнародній товарно-транспортній накладній А №724377 від 07.09.2024 в повній мірі співпадають з даними, зазначеними в інших поданих до митного оформлення документах, тобто оцінюваний товар можливо ідентифікувати, а підстави для сумніву у достовірності даних та числових значень митної вартості товарів у даному випадку відсутні.

Таким чином, сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності є необґрунтованими. Крім того, будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої митної вартості товару судом не встановлено.

Суд зазначає, що встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що висновки відповідача є протиправними та не відповідають наявним в матеріалах справи доказам та умовам поставки, визначеними сторонами зовнішньоекономічного контракту, оскільки подані позивачем для митного оформлення документи не містять розбіжностей в частині визначення загальної вартості товару з урахуванням транспортних витрат, а наявні розбіжності не впливають на правильність визначення митної вартості товару.

Щодо обраного відповідачем методу митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За змістом статті 64 МК України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 55 МКУ прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію, у тому числі щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, яка призвела до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. При коригуванні митної вартості товарів за другорядними методами, передбаченими статями 59, 60 та 64 цього Кодексу, у рішенні обов`язково зазначаються номер та дата митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (пункту 2.1 розділу II Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598).

При цьому в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 19.06.2018 у справі №826/6346/16.

Оскільки раніше суд дійшов висновку про відсутність у спірному випадку підстав для коригування митної вартості, то і обрання відповідачем резервного методу замість обраного позивачем є необґрунтованим.

Посилання відповідача на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в Рішенні Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 року у справі № 818/1186/17.

Отже, вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товару та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товару.

Суб`єктом владних повноважень не доведено, що подані декларантом документи для визначення митної вартості товару свідчать, що митна вартість товару занижена, як і не доведено неможливість визначення митної вартості за ціною договору, та необхідність застосування додаткового методу визначення митної вартості товару.

Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення підлягає скасуванню як протиправний.

Відповідно до частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом. У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від рішення про коригування митної вартості (постанови Верховного Суду від 18.05.2022 у справі №520/3246/20, від 19.08.2020 у справі №140/754/19).

Оскільки картка відмови в митному оформленні (випуску) товару №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024 винесена Одеською митницею з причини невизнання митної вартості товару за вартістю, визначеною декларантом, та у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів від №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024, яка судом визнана протиправною та скасована, тому вказана картка відмови також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення, прийняте Одеською митницею, є необґрунтованим, а відтак позовні вимоги ТОВ ВЕЛ ТІМ є таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 6492,38 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛ ТІМ» (вул. Геологів, буд. 3, м. Хмельницький, 29000, ) до Одеської митниці (як відокремлений підрозділ Державної митної служби України) (вул. Івана і Юрія Лип, 21-А, м. Одеса, 65078 ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2024/000515/2 від 10.10.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) №UA500500/2024/001040 від 10.10.2024.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛ ТІМ» судовий збір у сумі 6492,38 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка