Справа № 175/7951/24
Суддя: Заборський В. О.
Дата ухвалення: 2024-11-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/7951/24
Провадження № 2-а/175/48/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2024 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Заборського В.О., за участю секретаря судового засідання Басенко С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00017753 від 06.03.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену старшим державним інспектором Відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Конаревою В.В. (далі старший державний інспектор Конарева В.В.), якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 51000,00 грн., закриття провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позов обґрунтовано тим, що старшим державним інспектором Конаревою В.В. 06.03.2024 винесено постанову серії АА №00017753 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 05.03.2024 о 19:51 год. за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 30,017% (3,452т), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон.

Позивач з даною постановою не згоден, вважає її протиправною, так як вона складена з порушенням норм законодавства України та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Автомобіль «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до умов договору оренди транспортних засобів №А-0205/2023 від 02.05.2023, був переданий фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 в строкове оплатне користування ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ». Згідно товарно-транспортної накладної №105 від 05.03.2024 ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ» надало ТОВ «МЕТА-Д АГРО» послуги вантажного перевезення рідкого добрива КАС-32 масою 19,5т за допомогою сідлового тягача «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «Burg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 , номер посвідчення водія НОМЕР_3 . Таким чином позивач фактично не керував тягачем 05.03.2024 о 19:51 год., за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337) Дніпропетровської області, та не міг своїми діями вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Також, оскаржувана постанова містить фактично зафіксовані параметри транспортного засобу, зокрема: кількість вісей 5 шт., спарені колеса - 2 вісь, відстань між вісями 1-2: 3930 мм, 2-3: 5120 мм, 3-4: 1300 мм, 4-5 - 1280 мм, навантаження на вісь 1 - 7150 кг, 2 - 17800 кг, 3 - 3950 кг, 4 - 3800 кг, 5 - 4000 кг, загальна маса 36700 кг та посилання на вебсай, на якому розміщено зображення та відеозапис транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, згідно якого через вказаний у постанові автоматичний пункт проїхав двовісний тягач «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з трьохвісним напівпричепом цистерною. Тобто, згідно п. 22.5 ПДР нормативні параметри загальної маси транспортного засобу з напівпричепом повинні складати 40т.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу, є обов`язковим. Однак, в оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо марки, моделі, державного номерного знаку трьохвісного напівпричепу цистерни, що на думку позивача беззаперечно свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Оскільки перевезення вантажу здійснювалось двовісним тягачем з трьохвісним напівпричепом (цистерною), а дозволена фактична маса для такого транспортного засобу становила 40т, то зазначена в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, загальна маса Т3 - 36700 кг, знаходилася в межах дозволеної фактичної маси.

Натомість, автоматичним пунктом фіксації правопорушень зафіксовано перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 30,017% (3,452т), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5т, з чим позивач не згоден, так як при зважуванні не враховано властивості рідкого вантажу, який може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. Для здійснення об`єктивного зважування, транспортний засіб повинен заїжджати на ваги повільно, зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, і лише така швидкість руху не може призвести до зміщення вантажу.

Так як 05.03.2024 здійснювалось вантажне перевезення рідини, і як видно із відеозапису за посиланням в оскаржуваній постанові, транспортний засіб рухався значно швидше ніж 5-6 км на годину, то очевидно, що в силу своїх властивостей рідина під час руху вільно переміщувалась в цистерні та періодично могла змінювати навантаження на вісі транспортного засобу, а отже на переконання позивача розрахунок перевищення нормативних параметрів навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 30,017% (3,452т), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5т є необґрунтованим, що є підставою для висновку про неправомірність оспорюваної постанови, яка прийнята на підставі необґрунтованих розрахунків.

Ухвалою суду від 03.06.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом та вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач своїм правом подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що стосуються суті справи не скористався.

Частиною першою та другою статті 12 КАС України передбачено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Суд зауважує, що вказаний перелік порядків, за якими здійснюється судочинство в адміністративних справах, є вичерпним.

Оскільки вказана справа є незначної складності і для неї пріоритетним є швидке вирішення, суд розглянув її в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, які визначені у ст.ст. 268, 269, 271, 286 КАС України. В свою чергу вищенаведені положення КАС України не містять у собі заборони або обмежень на застосування правил, передбачених для спрощеного позовного провадження у ч.5 ст.262 КАС України, а саме щодо можливості розгляду справи без повідомлення сторін за наявними матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

06.03.2024 старшим державним інспектором Конаревою В.В. складено постанову серії АА №00017753 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови 05.03.2024 о 19:51 год. за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 30,017% (3,452т), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11,5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Правопорушення в автоматичному режимі зафіксовано технічним засобом: WIM 20, WAGA-WIM35, зав. №7.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно статті 33 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ від 05.04.2001 рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР.

Відповідно до абзацу 4 пункту 4. Правил допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено ПДР, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно пункту 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за частиною 2 статті 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція частини 2 ст. 132-1 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Як видно зі змісту статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Власником транспортного засобу «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є позивач ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4 .

Позивач стверджує, що вищезазначений транспортний засіб передав в оренду ТОВ «ТОВ ЮДІ-ГРУП ІІ», яким і надавалась послуга з вантажного перевезення, на підтвердження чого надав Договір оренди транспортних засобів №А-0205/2023 від 02.05.2023 укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ» предметом якого є автомобіль «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , Акт прийому передачі транспортного засобу від 02.05.2023 та Товарно-транспортну накладна №105 від 05.03.2024, згідно якої перевізник ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ» (водій ОСОБА_2 ) 05.03.2024 надавав послуги з перевезення вантажу, а тому він не міг своїми діями вчинити адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Однак, суд вважає, що відповідачем було вірно визначено суб`єкта правопорушень, оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів не були внесені відомості щодо користувача ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ».

Обґрунтовуючи позовні вимоги про скасування постанови серії АА №00017753 від 06.03.2024 позивач ОСОБА_1 звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відсутня інформація щодо марки, моделі, державного номерного знаку трьохвісного напівпричепу цистерни. Оскільки перевезення вантажу здійснювалося двовісним тягачем з трьохвісним причепом (цистерною), то дозволена фактична маса для такого транспортного засобу становила 40,0т, а тому зазначена в постанові загальна маса транспортного засобу 36,7т не перевищувала дозволених норм. Автомобілем «RENAULT» MAGNUM 460, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий в оренду ТОВ «ЮДІ-ГРУП ІІ» разом з напівпричепом «Burg», реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевозилося рідке добриво КАС-32 масою 19,5т для ТОВ «МЕТА-Д АГРО», що підтверджується ТТН.

Так, вiдповiдно до п. 9 роздiлу II «Вимог до облаштування та технiчного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобiльних дорогах загального користyвання», затверджених наказом міністерства iнфраструктури вiд 28.07.2016 р. № 255, вагове обладнання повинно забезпечувати по осьове зважування у pyci i визначати повну масу вантажного транспортного засобу з похибкою не більше нiж 2 вiдсотки та дискретністю вимірювання в межах технiчних характеристик вагового обладнання, визначених виробником. При цьому довiдка повинна мiстити показники зважування, виданi спеціалізованим обладнанням по кожнiй ocі окремо, а також пiдсумок загальної маси шляхом додавання кожної з осей.

Відповідно до п.п. 2 п. 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою КМУ від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок № 879) вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи ( п.2 Порядку №1174).

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п.7 Порядку №1174).

Згідно з пунктом 12 Порядку №1174, автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1174, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Пунктом 14 Порядку №1174 передбачено, що інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих.

Пункт 15 Порядку № 1174 встановлює, що метадані повинні містити дані про: засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки); місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати); найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів; дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 "Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку", повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі); фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака; відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Судом під час розгляду справи встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу, за результатом якого була прийнята оскаржувана постанова, був здійснений в автоматичному режимі за допомогою технічного засобу у динамічному режимі (зважування у русі) без зупинки транспортного засобу.

Тобто відповідачем не було враховано тип вантажу, що перевозився зазначеним транспортним засобом, а саме рідке добриво, яке за своїми характеристиками є таким, що змінює розподіл навантажень на вісі транспортного засобу в русі.

Станом на даний час спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології не затверджено методики, яка б встановлювала порядок зважування транспортних засобів з рідким (наливним) вантажем.

Методикою визначення габаритно-вагових параметрів в Україні є Методика виконання вимірювань МВВ №1-337-03.07.08, розроблена Державним підприємством «Служба міжнародних автомобільних перевезень», Відділом вагового господарства та стандартизації Управління вагового господарства, стандартизації та тахографів.

Вказана Методика затверджена Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 03.07.2008 року № 337 та атестована Національним науковим центром «Інститут метрології (ННЦ «Інститут метрології», м. Харків) Держспоживстандарту України згідно ГОСТ 8.010-99, свідоцтво про атестацію № 2-91-08 від 08.07.2008 року (http://www.asmap.org.ua/info/met_vv.pdf).

Пунктом 1 Методики визначено, що цей документ встановлює методику виконання вимірювань вагових параметрів транспортних засобів (ТЗ) при здійсненні контролю вагових параметрів ТЗ, а саме маси кожної навантаженої осі і загальної маси ТЗ, на пунктах вагового контролю.

Відповідно до п. 3 Методики зважування може бути здійснено у статичному режимі (поосьове зважування ТЗ, осі якого почергово розміщуються на вантажоприймальній платформі та зважуються у нерухомому стані) та у динамічному режимі (зважування у русі - процедура визначення поосьових навантажень та загальної маси ТЗЮ який рухається через вантажоприймальну платформу, за допомогою аналізування динамічних сил, діючих на колеса ТЗ).

Згідно розділу 11 даної методики вагові параметри ТЗ, що перевозять наливні вантажі (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах цистернах, напівпричепах-цистернах) визначаються виключно у статичному режимі.

При зважуванні транспортного засобу слід враховувати властивості вантажу, який перевозиться, у даному випадку добриво - КАС-32, яке є рідким наливним вантажем, що постійно переміщується по всім осям транспортного засобу під час руху. Відтак, проведення зважування у русі без дотримання часу, необхідного для врівноваження рідкого вантажу не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу та напівпричепа, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача та напівпричепа при заїзді на платформу ваг.

Проте, зважування транспортного засобу позивача здійснювалось без урахування властивостей рідкого наливного вантажу.

Суд звертає увагу, що під час руху автомобіля вага наливного вантажу постійно перерозподіляється, тобто не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що призводить до зміни розподілу навантажень на вісі транспортного засобу в русі, та в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

Вказані обставини відповідачем не спростовані, що дозволяє дійти висновку, що при здійсненні зважування транспортного засобу з рідким вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами відповідача, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання, здійсненні без застосування відповідної Методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним рідким вантажем.

Відповідно до частини першої статті 279-5 КУпАП у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Наказом Міністерства інфраструктури від 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 р. за № 1286/36908, затверджено Інструкцію з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі (далі Інструкція).

Відповідно до абз. 2 п. 3 розділу ІІ Інструкції, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно з додатком 1 Інструкції мотивувальна частина постанови має містити: смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, зафіксовано транспортний засіб (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, не в повній мірі відповідає вимогам Інструкції, оскільки не містить смуги руху, напрямку руху, повної маси транспортного засобу, даних про напівпричіп, ширини, висоти, довжини, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі. Вказані недоліки ставлять під сумнів врахування вказаних критеріїв при встановленні фактів перевищення встановлених законодавством вагових норм.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом, чого в даному випадку при винесенні постанови уповноваженою на те посадовою особою дотримано не було.

При цьому, слід зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен довести фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справа № 463/1352/16-а.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанови є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 (Справа № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить - 605, 60 грн..

Керуючись ст.ст.2, 5, 6, 8-10, 13, 72 74, 77, 243, 244, 245,246, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (, місце знаходження: м. Київ, вул. Фізкультури, 9) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00017753 від 06.03.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн, справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.О. Заборський