Справа № 320/45879/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2024 року № 320/45879/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового зобов`язання-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15.11.2023 №623 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві майора поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29 листопада 2023 року № 1628 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві з 30 листопада 2023 року;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення інспектора за період вимушеного прогулу з 30 листопада 2023 року по день фактичного поновлення на службі.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія не врахувала характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу позивача, ступінь його вини. Крім того, оскаржені накази є необґрунтованими, тобто, винесеними без урахування усіх обставин, що мають значення для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не містять достатніх доказів вчинення позивачем дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю). З огляду на це, звільнення зі служби позивач вважає також протиправним. За таких обставин, позивач зазначає про порушення відповідачем порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності та вважає, що оскаржені накази є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.

Ухвалою суду від 10 січня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Витребувано від відповідача належним чином засвідчену копію особової справи позивача, копії матеріалів службового розслідування, а також довідку про середньомісячний розмір заробітної плати позивача.

Відповідач надав до суду витребувані документи, проте відзивну на адміністративний позов до суду не направив. Відтак, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З 03 серпня 2021 року відповідно до наказу № 775 о/с позивача призначено інспектором полку № 1 (з обслуговування правого берега), батальйону № 3, роти № 5, взводу № 1 управління патрульної поліції у м. Києві.

20 вересня 2023 року інспектору взводу № 1 роти № 5 батальйону № З полку № 1 (з обслуговування правого берега) Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції майору поліції ОСОБА_1 в усному порядку було повідомлено про те, що відносно нього провадиться службове розслідування та на час проведення службового розслідування його відсторонено від виконання службових обов`язків та переведено здійснювати чергування адміністративної будівлі.

28 вересня 2023 року на особисту електронну адресу позивача надйшло повідомлення прибути 02 жовтня 2023 року об 11 годині 00 хвилин до кабінету 206 будинку 9 по вулиці Святослава Хороброго для надання пояснень щодо обставин службового розслідування.

02 жовтня 2023 року позивачем були надані письмові пояснення щодо обставин здійснення правопорушення.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 2024 від 03.10.2023 р. продовжено строк проведення службового розслідування на 15 днів.

18 жовтня 2023 року комісією було складено висновок службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП сержантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_1 , у зв`язку з обставинами, викладеними в рапорті старшого інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д. від 18.09.2023 р. № 5952вн/41/11/2-23 та виразилось у не складанні адміністративних матеріалів стосовно водіїв, які можливо порушили Правила дорожнього руху та можливому отриманні неправомірної вигоди.

Комісія дійшла висновку, що за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог частини 4 статті 258, частини 1 статті 283 КУпАП та в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про національну поліцію», статті 42 Закону України «Про запобігання корупції», пунктів 1, 6, 11, 13 частини З статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 4, 5 розділу II, підпункту 2 пункту 1 розділу VII Інструкції № 1026. пункту 4 розділу І, пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395, абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил, пунктів 1, 10, 13 посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДП11, затвердженої наказом Д1111 від 16.08.2021 р. № 1784, відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, враховуючи всі обставини, які були встановлені в ході службового розслідування, дисциплінарна комісія пропонує до інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП майора поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

15 листопада 2023 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України виданий наказ № 623 за підписом начальника генералу поліції третього рангу Жукова Є., «Про застосування до працівників УПП у м. Києві ДІIП дисциплінарних стягнень, відповідно до пункту 2 якого до інспектора взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП майора поліції ОСОБА_1 наказано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1628 о/с від 29.11.2023 р. «По особовому складу», позивача було звільнено зі служби в поліції з 29 листопада 2023 року, з виплатою грошової компенсації за 35 діб невикористаних щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток за 2023 рік.

Вважаючи наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 623 від 15.11.2023 р. та № 1628 о/с від 29.11.2023 р. протиправними, такими, що порушують його права, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію».

У частині 1 статті 60 вказаного Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Відповідно до приписів частини 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Призначення та звільнення з посад поліцейських здійснюється наказами посадових осіб, зазначених у статті 47 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові.

Положеннями пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до пунктів 1, 2, 12 частини 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом №1179 від 09.11.2016, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції, затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі по тексту Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено види дисциплінарного стягнення. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Так, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту обумовлено проведення службового розслідування. Службове розслідування-це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

На підставі ч. 1 та ч. 7 статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (далі по тексту Порядок).

Пункт 1 розділу ІІ Порядку кореспондує статті 14 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до ст. 16 Дисциплінарного статуту, яка кореспондує пункту 3 розділу V Порядку, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів. До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно із пунктом 2 розділу VІ Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку. Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Відповідно до пункту 5 розділу VІ Порядку у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено. У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством; запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

В силу положень ч. 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, однак згідно ч. 13 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Пунктом 1 розділу V Порядку зазначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 4 вказаного розділу обумовлено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 1, 2, 4 розділу ІІІ Порядку зазначено, що на час проведення службового розслідування поліцейський може бути відсторонений від виконання службових обов`язків (посади) у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку. Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) здійснюється на підставі письмового наказу керівника, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, воно не може тривати більше строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду. Відсторонення від виконання службових обов`язків (посади) припиняється в день видання керівником, до повноважень якого належать призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, письмового наказу про допуск до виконання службових обов`язків за займаною посадою. Зазначені норми кореспондують нормам, закріпленим статтею 17 Дисциплінарного статуту.

Статтею 18 Дисциплінарного статуту поліцейському забезпечено право на захист.

Так, приписами вказаної статті зазначено, зокрема, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «;Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови. У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії. Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення. Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів. Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, який є підставою для притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02.06.2021 року у справі №815/2705/16, у постанові від 22.09.2022 року у справі №420/4977/20.

Аналізуючи висновок службового розслідування від 18.10.2023 відносно ОСОБА_1 слід зазначити, що він оформлений у відповідності до норм чинного законодавства, а документи, проаналізовані під час службового розслідування, є належним підтвердженням наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.

Так, наявними в матеріалах справи доказами підтверджено, що 18.09.2023 № 5952вн/41/11/2-23 надійшов рапорт старшого інспектора ВМАЗ УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Левадського Д., у якому зазначено, що під час моніторингу відеозаписів з портативних відеореєстраторів поліцейських було виявлено, що 15.07.2023 о 14.19 поліцейськими у складі поліцейського взводу № 2 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП капралом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу № 1 роти № 5 батальйону № 3 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП майором поліції ОСОБА_1 зупинено транспортний засіб (далі - ТЗ) AUDI, водій якого порушив ПДР, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія). На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано, що водій запропонувала працівникам УПП у м. Києві ДПП вирішити питання самостійно, на що останні погодились. О 14.24 зафіксовано факт ймовірної передачі ОСОБА_1 грошових коштів. Водночас, відповідно до відомостей, які містяться в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» на ОСОБА_6 (власника указаного ТЗ), адміністративні матеріали 15.07.2023 не складались (довідка з відділу адміністративної практики УШІ у м. Києві ДПП від 11.10.2023 № 65 52вн/41/11/4-2023).

Відеозаписом з портативного відеореєстратора № 470777, який отримувала ОСОБА_2 , установлено о 14.25 ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_1 , який розмовляв з указаною жінкою (водієм AUDI). У розмові ОСОБА_2 запитала: «Що штраф хоче?» Це запитання повторив ОСОБА_1 Жінка відповіла: «Та не хочу. Давайте так якось». У відповідь ОСОБА_2 повідомила: « Давайте ».

На відеозаписі з портативного відеореєстратора № 472110, який розташований в салоні службового ТЗ та направлений в бік переднього пасажирського сидіння, о14.26 зафіксовано, що ОСОБА_1 разом із жінкою підійшли до службового ТЗ. Потім жінка витягнула щось із сумки та передала ОСОБА_1 в руки. Після цього, він поклав це до лівої кишені формених штанів, а жінка пішла в невідомому напрямку.

Крім того, відповідно до довідки із групи зв`язку та телекомунікація УПП у м. Києві ДПП від 11.10.2023 № 6554вн/41/11/14-2023, ураховуючи аналіз лог-файлів з портативних відеореєстраторів поліцейських № 472110 та № 470777 за 15.07.2023, доданих до цієї довідки, установлено, що безперервну відеофіксацію на ці прилади ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не здійснювали. Останні періодично вмикали та вимикали пристрої, а відеофайли мають тривалість декілька хвилин.

Отже, в ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 , маючи прямий обов`язок щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та контролю за дотриманням його учасників ПДР, не виносив постанови про адміністративні правопорушення стосовно водіїв, які порушили ПДР.

Суд також критично розцінює надані пояснення позивача, оскільки на відеозаписах було зафіксовано, що під час спілкування з водіями поліцейський стверджував про вчинення ними правопорушення чи роз`яснював причину зупинки, а саме порушення вимог ПДР.

Доводи представника позивача про те, що за результатами проведеної перевірки вина інспектора не підтверджується жодним доказом, суд вважає необґрунтованими, оскільки вина позивача щодо невиконання своїх службових обов`язків по фіксуванню адміністративних порушень на дорозі підтверджена відеофайлами реєстраторів-пристроїв, які призначені для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, тобто є об`єктивними доказами вчинення правопорушення.

Отже, за результатами розгляду справи судом встановлено, що на час проведення службового розслідування та винесення оскаржуваних наказів, відповідачем було дотримано норми чинного законодавства. Оскаржені накази про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та про звільнення позивача зі служби в поліції є правомірними та підтверджені наявними матеріалами службового розслідування зі встановленням конкретних фактів порушень, вчинених позивачем.

З урахуванням правової позиції, викладеної у постанові колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 року у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу, така особа може бути звільнена.

Суд зауважує, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи, з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07.03.2019 року в справі №819/736/18, від 19.05.2022 року в справі №480/4079/18 та інших.

Слід вказати, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим необхідно розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення відповідачем враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, а також його ставлення до служби.

В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалися між їх суб`єктами, суд вважає, що в даному випадку при прийнятті рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення, а саме звільнення зі служби в поліції, відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством.

Оскільки судом встановлено правомірність прийняття відповідачем оскаржуваних наказів від 15.11.2023 №623 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві майора поліції ОСОБА_1 та від 29.11.2023 року № 1628 о/с про звільнення позивача, також не підлягають задоволенню похідні вимоги позивача в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Згідно з вимогами статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд керується, зокрема, положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України і вважає, що наказ від 15.11.2023 №623 Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та наказ від 29 листопада 2023 року № 1628 о/с Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, є правомірними.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано належні і достатні докази, які свідчать про порушення позивачем службових обов`язків та відповідно, наявність підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового зобов`язання - відмовити повністю

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Білоноженко М.А.