Справа № 363/5701/24
Суддя: Чірков Г. Є.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

16.12.24 363/5701/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Чіркова Г.Є., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

представник ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, 21 жовтня 2024 року постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 №956 його без законних підстав притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., а тому порушила питання про скасування даної постанови та закриття провадження у справі.

Свої вимоги мотивувала тим, що позивач є офіцером запасу, який своєчасно, у встановлені строки прибув для постановки на облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповнив всі необхідні заяви та автобіографії, зробив фотографію після чого його поставлено на облік, як офіцера запасу, про що зроблена відповідна відмітка в приписному листі. Військовий квиток або посвідчення офіцера не видано в зв`язку з відсутністю бланків, а наявність приписного та відмітка про взяття на облік офіцерів запасу, свідчить про перебування позивача на військовому обліку військовозобов`язаних оскільки, приписне посвідчення є військово-обліковим документом, який підтверджує належність його власника до призовників.

Посилалась на те, що оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який до того ж не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП на момент досягнення 27 річного віку, оскільки норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року, одночасно із вказівкою на 60-деннии строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку, що позивач і зробив 11.07.2024 року. Отже, його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 24 КУпАП є підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім того, в діях відповідача вбачається порушення вимог ст. 38 КУпАП, а його посилання на триваюче правопорушення є безпідставними, оскільки законодавцем чітко визначені строки притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП, які мали б відраховуватися з моменту досягнення позивачем 25-річного віку. При цьому відповідач в порушення вимог ст. 283 КУпАП України не зазначив у оскаржуваній постанові час вчинення адміністративного правопорушення, що унеможливлює обчислення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП України. За таких обставин вважає, що оскаржувана постанова незаконна і має бути скасована, а провадження у справі закрите.

25.11.2024 року ухвалою суду в справі відкрито письмове провадження та згідно вимог ст.ст. 121-123, 286 КАС України поновлено процесуальний строк для звернення до суду з цим позовом, який позивачем пропущено з поважних причин, оскільки про винесення щодо нього оскаржуваної постанови він дізнався невчасно.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним (молодший лейтенант), під час дії особливого періоду порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», якою передбачено обов`язок громадян мати при собі військово-обліковий документ. При цьому, позивачем не вказано та не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів, якими б підтверджувалася наявність у нього військово-облікового документа встановленого зразка (посвідчення офіцера).

Також зазначив, що за період з 18 травня 2024 року набули чинності зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема ч. 6 ст. 22 Закону передбачено обов`язок громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період проведення мобілізації мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника ТЦК та СП або поліцейського.

Разом з тим, саме в цей період набули зміни до статті 210-1 КУпАП, яка доповнена частиною 3, якою передбачено адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період. Водночас, з 18 травня 2024 року по 21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , знаючи про законну вимогу мати при собі військово-обліковий документ та відповідальність, що передбачена за невиконання вимог закону, умисно не вчинив жодних дій, направлених на отримання військово-облікового документу, а його доводи про те, що він вчасно подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 документи на оформлення посвідчення офіцера не підтверджуються жодними доказами.

Інші доводи позовної заяви зводяться до надуманої невинуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАЛ, в той час як його притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №956 від 18.10.2024 року, ОСОБА_1 , 18.10.2024 року близько 12 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовозобов`язаним, під час дії мобілізації в особливий період не мав при собі військово-облікового документа, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Вказаний протокол складено в присутності ОСОБА_1 , а також підписано останнім, зі місту якого вбачається, що розгляд справи про вказане адміністративне правопорушення відбудеться 21.10.2024 року о 09 год. 30 хв.

ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення себе винним не визнав та надав письмові пояснення про те, що заяву про видачу посвідчення офіцера ним подано вчасно в 2020 році та додано всі необхідні документи, про що свідчать дані військово-облікового документа Резерв +. Крім того, ОСОБА_1 вказував, що наявний факт відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП 08.02.2020 року, оскільки норма ч. 3 ст. 210 КУпАП введена в дію лише 19.05.2024 року, а закон зворотної сили не має, тому провадження у справі має бути закрито.

21 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 згідно ст. 284 КУпАП винесено постанову №956 про те, що 18.10.2024 року близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовозобов`язаним, під час дії мобілізації в особливий період не мав при собі військово-облікового документа, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 17 000 грн.

Також у постанові зазначено, що правопорушення, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 не мав при собі та не надав на вимогу військово-обліковий документ, вчинено саме 18.10.2024 року.

В постанові відповідачем враховано та дану оцінку доводам ОСОБА_1 про те, що він вчасно подав заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 з документами на оформлення посвідчення офіцера. Вказані доводи визнано такими, які не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_1 не надано жодного доказу, яким би підтверджувалося його звернення, не вказано дати, не зазначено, які саме документи подавалися. Також ОСОБА_1 не пояснив, чому з 2020 до 18.10.2024 року він жодного разу не звертався до ТЦК та не цікавився оформленням його військово-облікового документа, особливо з 24.02.2024 року.

29 вересня 2016 року ОСОБА_1 прийнято на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_7 , що вбачається із посвідчення про приписку до призовної дільниці №332, серії Ш-98.

24 червня 2022 року ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно даних військово-облікового документа Резерв +, сформованого 22.10.2024 року, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним в званні молодший сержант, який уточнив дані 12 липня 2024 року.

Відповідно до повідомлення ДП Зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про бронювання військовозобов`язаного, військовозобов`язаному ОСОБА_1 , 1998 року народження, який працює в ДП Зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на посаді фахівця 1 категорії відділу по роботі з боржниками відповідно до результату бронювання за заявою через портал ДІЯ «3463 від 17.10.2024 року надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 20.07.2025 року.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Як передбачено ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст. 245 КупАП).

Відповідно до зі ст. 251 КУпАП, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 280 КУпАП вимагає від органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідно до вимог статей 9, 77 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і донині, та який є особливим періодом.

Згідно п.п. 1, 2, 9, 10 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 (далі Порядок), військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа.

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Відомості про сформований військово-обліковий документ в електронній формі відображаються у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно абз. 1 та 5 п. 13 Порядку, бланк військово-облікового документа у паперовій формі виготовляється самостійно районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки або їх відділами (відповідними органами СБУ, підрозділами розвідувальних органів) згідно з вимогами, зазначеними у додатку 1.

Номер військово-облікового документа на бланку і дата його видачі вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у день видачі.

Відповідно до п.п. 14-18 Порядку, військово-обліковий документ на бланку видається (замінюється) за письмовою заявою громадянина України районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом (відповідним органом СБУ, підрозділом розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку у випадках: взяття громадянина на військовий облік як призовника, військовозобов`язаного або резервіста; якщо призовник, який перебував на військовому обліку до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559, не отримував посвідчення призовника, а військовозобов`язаний та резервіст - військового квитка осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військового квитка офіцера запасу або тимчасового посвідчення військовозобов`язаного; зміни категорії щодо військового обов`язку; відсутності місця для внесення змін; невідповідності відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зазначеним у пункті 3 цього Порядку; втрати (зіпсування); виявлення бажання змінити військово-обліковий документ, який був виданий до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559.

Призовникам військово-обліковий документ на бланку оформляється та видається районним (міським) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки або його відділом.

Громадяни зобов`язані надійно зберігати військово-обліковий документ на бланку, стежити за своєчасним і точним внесенням до нього змін та дотримуватися правил військового обліку.

Про втрату військово-облікового документа на бланку громадянин України зобов`язаний повідомити керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (керівнику відповідного органу СБУ, підрозділу розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку.

Для отримання (заміни) військово-облікового документа на бланку громадянин зобов`язаний особисто звернутися з письмовою заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (відповідного органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку або виключення з військового обліку та надати кольорову фотокартку встановленого розміру.

Військово-обліковий документ на бланку повинен бути виданий (замінений) протягом п`яти робочих днів з дати реєстрації заяви в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки або його відділі (відповідному органі СБУ, підрозділі розвідувального органу).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік військовозобов`язаних підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Зазначені норми в редакції Закону № 3633-IX від 11.04.2024 року набрали чинності 18.05.2024 року.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Розділу II. Прикінцевих та перехідних положеннь Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024 року, який набрав чинності 18.05.2024 року, установлено, що під час дії Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24 лютого 2022 року № 65/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Аналізуючи вказані норми законодавства в системному зв`язку, слід дійти висновку, що за діючими правилами військового обліку та з метою їх дотримання, після набрання чинності вказаними положеннями Закону, позивач протягом 60-днів, тобто до 16 липня 2024 року, зобов`язаний встати на військовий облік згідно вимог ч. 2 ст. 37 Закону та отримати військово-обліковий документ встановленого зразка в тому числі й у паперовій формі, який мати при собі, оскільки посвідчення про приписку від 29 вересня 2016 року втратило свою юридичну силу в зв`язку з прийняттям вказаного закону та досягненням позивачем 25-річного віку.

Суд зазначає, що вказані норми чинного законодавства діяли на час вчинення 18.10.2024 року ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Отже, за змістом вказаних вимог законодавства, громадянин України чоловічої статі віком від 18 до 60 років у період мобілізації зобов`язаний мати при собі військово-обліковий документ, пред`явити його за вимогою, надійно зберігати, стежити за своєчасним і точним внесенням до нього змін та дотримуватися правил військового обліку, а в разі втрати цього документу повідомити про це в установленому порядку та повторно отримати відповідний військово-обліковий документ на бланку.

Аналізуючи вказані норми чинного законодавства в системному зв`язку, слід дійти висновку, що вказані вимоги щодо отримання, носіння, зберігання (мати при собі), пред`явлення військово-облікового документу незалежно від наявності електронної форми стосуються насамперед його паперової форми, яка може бути замінена на бланк (іншу паперову форму) у випадку передбаченому п. 14 Порядку, коли військово-облікові документи в електронній та паперовій формі мають однакову юридичну силу, а обов`язок щодо постійно зберігання розповсюджується на паперову форму (ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Зі справи відповідачем обґрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 18.10.2024 року близько 12 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , будучи військовозобов`язаним, під час дії мобілізації в особливий період не мав при собі військово-облікового документа, чим порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

При цьому, позивачем ні відповідачу під час розгляду справи, ні суду не надано жодного належного, допустимого і достатнього доказу на підтвердження наявності в нього військово-облікового документа встановленого зразка згідно вказаних вище вимог Закону.

Доводи позову про інше суд до уваги не приймає, які належними, допустимими і достатніми доказами не підтверджено.

В цьому зв`язку ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тобто на підставі того закону, що діяв на час і за місцем вчинення правопорушення 18.10.2024 року (ст. 8 КУпАП).

Доводи позивача про те, що він вчасно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 за отриманням військово-облікового документу є бездоказовими, й крім того на увагу не заслуговують, оскільки про дотримання ним вимог ч. 6 ст. 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 15 Порядку під час дії особливого періоду 18.10.2024 року не свідчать.

Відтак, всі доводи позивача, на які він посилався в письмових поясненнях при розгляді справи відповідачем, останнім належним чином враховано, розглянуто, мотивовано відхилено та прийнято законне і обґрунтоване рішення про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У той же час, аналогічні доводи позивача, які викладено в позовній заяві, законності та обґрунтованості висновків оскаржуваної постанови не спростовують, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та вказаним вище вимогам Закону.

При цьому, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності діяв відповідно до вимог, в межах повноважень та у спосіб визначений Законом, належним чином дослідив наявні докази, перевірив, встановив та оцінив обставини справи, прийняв обґрунтоване і мотивоване рішення, яке відповідає вимогам Закону, в зв`язку з чим твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності свого підтвердження в ході розгляду справи в суді не знайшли, а тому підстав для скасування оскаржуваної постанови й задоволення позову суд не вбачає, в чому слід відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись статтями 243, 246, 250, 286 КАС України,

вирішив:

в задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його підписання, шляхом подання апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , паспорт НОМЕР_1 , виданого Вишгородським РВ Управління ДМС України в Київській області, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя