Справа № 300/7844/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2024 р. справа № 300/7844/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі -відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у визначенні заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165 , архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області визначити заробітну плату за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області при призначенні пенсії не визначено заробітну плату за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Южнерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165 та архівних довідок №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018, №166 від 22.02.2018, у зв`язку із виявленням розбіжностей у нарахуванні заробітної плати та не нарахуванні страхових внесків. Позивачка вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та не сплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії. Крім того, позивачка вказує, що вона не несе відповідальності за правильність складання відповідних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії. Такі обставини є такими, які позивачка не може самостійно усунути, виправити або вплинути на їх зміст або в інший спосіб підтвердити періоди роботи, а отже вони не можуть впливати на реалізацію її права на перерахунок пенсії. Відтак, просить суд позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.10.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 30.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представниця відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог. Зазначила, що для обчислення розміру пенсії врахована заробітна плата за період з 01.09.1989 по 28.02.1994, яка визначена за оптимальним варіантом, який є найбільш доцільнішим із заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1996 та з 01.07.2000 по 30.11.2002, з 01.12.2003 по 31.12.2003, з 01.05.2004 по 31.08.2008 згідно з даними персоніфікованого обліку. Відтак, для обчислення пенсії позивачки до програмного забезпечення занесено весь заробіток згідно зі спірними довідками за період з 01.01.1985 по 31.12.1996, однак для обчислення розміру пенсії врахована заробітна плата за період з 01.03.1989 по 28.02.1994, як найбільш оптимальний варіант. Крім того, згідно з поданою заявою від 10.05.2019 про перерахунок заробітної плати за період роботи з 01.02.1993 по 31.12.1996 від 15.04.2019 №Г-24-126215/24-30 архівним відділом Вінницької міської ради та у відповідності до акту зустрічної перевірки від 24.04.2019 №226/09-51/08, в якому зазначено, що в загальну суму заробітної плати включені види нарахуван, по різних кодах, на які страхові внески не сплачувались за зазначений період, тому при проведенні перерахунку пенсії з 01.05.2019 заробітна плата врахована без сум, на які не нараховувались страхові внески. Розрахунок пенсії проведено з врахуванням заробітку за період з 01.03.1989 по 28.02.1994 за оптимальним варіантом, який є доцільним для перерахунку пенсії. Зауважено, що заробітна плата, яку отримувала пенсіонерка, продовжуючи працювати після призначенні пенсії, має значення для визначення додаткових коефіцієнтів заробітної плати за кожний відпрацьований місяць після призначення пенсії. На думку представниці, дії відповідача щодо врахування заробітної плати за період з 01.07.2000 по 30.11.2002, з 01.12.2003 по 31.12.2003, з 01.05.2004 по 31.08.2008 за даними персоніфікованого обліку є правомірними.
Позивачка скористалася правом подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 18.11.2024. ОСОБА_1 вказує, що розбіжності, на які посилається відповідач, не можуть бути підставою для неврахування довідок про заробітну плату за спірний період, оскільки працівник не несе відповідальність за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві. Крім того, відомості, вказані у спірних довідках, корелюються із відомостями про місце праці у трудовій книжці. Звертає увагу, що довідки про заробітну плату містять штамп підприємства, підписи посадових осіб та засвідчені печаткою підприємства із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких їх видано. Враховуючи наведене, позивачка вважає, що довідки про заробітну плату повинні бути враховані для здійснення перерахунку пенсії.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає про таке.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, що підтверджується матеріалами справи.
25.06.2024 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із врахуванням заробітної плати за період з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018 (а.с.11-12).
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 23.07.2024 №6508-5185/Г-02/8-0900/24 повідомило, що довідка про заробітну плату №Г-24-126215/24-30 від 15.04.2019 за період з 01.02.1993 по 31.12.1996, яка видана архівним відділом Вінницької міської ради на підставі акту перевірки первинних документів №760 від 15.04.2019, наданої довідки про заробітну плату №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018, у зв`язку з виявленням розбіжностей, а саме включення до загальної суми заробітної плати видів нарахувань, на які не нараховувались страхові внески до ПФУ за зазначений період, а також суми нарахованої заробітної плати за березень 1994 року та за червень 1995 року не відповідали первинним документам. Щодо довідки №166/д від 04.12.2018 за період з 01.01.1990 по 31.01.1993, яка видана Харківським міським архівом виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст», яка видана на підставі акту перевірки первинних документів №3417 від 04.12.2018, довідки про заробітну плату №166 від 22.02.2018, у зв`язку з виявленням розбіжностей у нарахуванні заробітної плати з січня по жовтень 1990 року. Отже, для обчислення розміру пенсії врахована заробітна плата за період з 01.03.1989 по 28.02.1994 (яка визначена за оптимальним варіантом, який є найбільш доцільнішим із заробітної плати за період з 01.01.1985 по 31.12.1996) та з 01.07.2000 по 30.11.2002, з 01.12.2003 по 31.12.2003, з 01.05.2004 по 31.08.2008 відповідно до даних персоніфікованого обліку . Відтак, пенсія перерахована згідно з нормами чинного законодавства (а.с.13).
На повторне звернення позивачки від 09.08.2024, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило, що визначення оптимального варіанту заробітної плати проводиться шляхом введення до розрахунку сум заробітної плати за увесь період, який підтверджено наданими довідками про заробітну плату (тобто з 01.01.1985 по 31.12.1996) в автоматичному режимі. Тобто, комп`ютерна програма сама визначає період з найбільшим заробітком та відповідно коефіцієнтом. Отже, пенсія перерахована згідно з нормами чинного законодавства (а.с.15).
Позивачка, не погоджуючись з відповідною відмовою пенсійного органу, звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Згідно з ч. 1 ст. 40, абз. 2 п. 2 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (даі - Закон № 1058-IV) для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Для осіб, які у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, термін виконання якої перевищував календарний місяць, до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються суми виплат (доходу), які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися і до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», і не перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні, у розрахунку на кожний місяць виконання роботи. Перелік таких осіб, а також порядок визначення для них заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до положень п. 1, 3-6, 8 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2005 року № 306, дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема, тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно-правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Для обчислення пенсії із врахуванням заробітної плати (доходу), що виплачена за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, особа звертається із заявою до відповідного управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті в якому зберігається пенсійна справа особи - у разі подання заяви особою, якій вже призначено пенсію; за місцем подання заяви про призначення пенсії - у разі звернення особи за призначенням пенсії.
До заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи.
У разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.
Підставою для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи, що зазначаються у довідці, може бути: законодавчий або інший нормативно-правовий акт чи положення про оплату праці, яким на момент виплати особі заробітної плати (доходу) було передбачено проведення остаточного розрахунку за результатами певного періоду (кварталу, півріччя, року) або після закінчення роботи; цивільно-правовий договір.
Заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за і встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Пунктами 1 та 2 частини першої статті 64 Закону №1058-IV встановлено, що виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України; проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.
Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії встановлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення та перерахунок пенсії саме на підставі тих документів, які надані заявником до органу, що здійснює призначення/перерахунок пенсії та вимагають всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.
При прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих документів і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках.
Серед матеріалів справи містяться довідки про заробітну плату, а саме №165 від 26.11.2002, яка видана ДП «Укренергомонтажізоляція», №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018, видана архівним відділом Вінницької міської ради та №166 від 22.02.2018, видана Харківським міським архівом виробничого кооперативу з упорядкування документів установ, організацій та підприємств «Архівіст» (а.с.8-10).
Вказаними довідками підтверджено заробіток за період з 1990 по 1997 роки.
У довідках вказано суми заробітної плати з розшифровкою, періоди роботи та зазначені підстави для їх видачі.
Крім того, у довідці №165 від 26 листопада 2002 року, яка видана ДП «Укренергомонтажізоляція», вказано, що внески до Пенсійного фонду відраховувались.
Суд зазначає, що зазначені довідки відповідають формі, встановленій у додатку 5 Порядку №22-1, в редакції, чинній на час видачі цих довідок.
Водночас, суд зазначає, що відповідно до акту перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про заробітну плату, наданої для призначення (перерахунку) пенсії, №3417 від 04.12.2018 виявлено відхилення в січні жовтні 1990 року на суму 270,24, при цьому перевіркою встановлено, що заробітна плата ОСОБА_1 за період з січня 1991 року по січень 1993 року відповідає первинним документам комбіната «Юженерготеплоізоляція», яка відображена в довідці №166 від 22.02.2018 та з урахуванням відхилень була надана нова довідка №166/д від 04.12.2018 (а.с.145-146).
Разом з тим, згідно з актом зустрічної перевірки довідки про заробітну плату №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 виявлено, що за зазначений період в архівній довідці в загальну суму заробітної плати включені види нарахувань заробітної плати, на які страхові внески до Пенсійного фонду не нараховані по кодах (а.с. 149 на звороті 150).
Також згідно з додатком №1 до акту зустрічної перевірки у довідці №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 наявні розбіжності щодо сум заробітної плати, яка зазначена в особових рахунках за березень 1994 року та червень 1995 року (а.с. 148 на звороті).
З наведеного слідує, що фактично суми нарахованої заробітної плати позивачки, зазначені в довідці №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018, відповідають даним особових рахунків по заробітній платі, проте наявні незначні розбіжності у сумах нарахованої заробітної плати, а також із частини нарахованої заробітної плати не сплачені страхові внески.
Однак суд зазначає, що несплата в повній мірі страхових внесків за спірний період або не відображення сум відрахувань страхових внесків не може братись до уваги, оскільки саме страхувальник зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески, а тому позивачка не може нести відповідальність за неналежне виконання обов`язку зі своєчасності сплати страхових внесків до органу пенсійного фонду підприємством, де вона працювала.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 607/1967/17, згідно з якою особа не може відповідати за несвоєчасну виплату заробітної плати та несплату страхових внесків, а наявність заборгованості по заробітній платі та несплата страхувальником страхових внесків у спірний період не може бути підставою для неврахування заробітку під час обчислення пенсії.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що неврахування наданих позивачкою довідок про заробітну плату є порушенням її конституційних прав на отримання належного пенсійного забезпечення.
У постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 зазначено, що відсутність посилання чи наявність неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно дост. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Отже, виявлені розбіжності не можуть мати своїм наслідком відмову у перерахунку пенсії позивачки з урахуванням заробітної плати на підставі вказаних довідок, оскільки позивачка не несе відповідальності за правильність складання відповідної довідки.
Так, право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватись пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.
Враховуючи вищезазначене, позивачка не несе відповідальність за правильність складання відповідних довідок про заробітну плату для обчислення пенсії. Зазначені обставини є такими, що позивачка не може їх самостійно усунути, виправити, вплинути на їх зміст чи в інший спосіб підтвердити періоди роботи, за які нараховувалась заробітна плата, а отже, такі обставини не можуть впливати на реалізацію права позивачки на перерахунок пенсії.
Підсумовуючи наведене, з огляду на приписи ч.2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про визнання дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165 від 26.11.2002, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018 - протиправними.
Щодо обраного позивачкою способу відновлення свого порушеного права, як зобов`язання визначити заробітну плату за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018 та здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №2 із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018, суд зазначає про таке.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.
Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Водночас, оскільки Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не вчинені належні та достатні дії в межах наданих законом повноважень для повного та об`єктивного розгляду заяви позивачки, то суд, обираючи належний спосіб захисту її порушених прав, керуючись положеннями частини 2 статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2024 щодо перерахунку пенсії, з урахуванням усіх сум заробітку, які зазначено в довідках №165 від 26.11.2002, №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та №166 від 22.02.2018.
Суд вважає, що вищевказаний спосіб захисту є достатнім, враховуючи обставини у справі.
Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 у справі Серявін та інші проти України Європейський Суд з прав людини наголосив, що ... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року).
Підсумовуючи викладене, даний позов підлягає частковому задоволенню.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України)
Отже, до стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 847,84 грн (70%), понесення яких підтверджується квитанцією від 11.10.2024, яка міститься серед матеріалів справи.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з урахуванням заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 по 31.12.1996 у комбінаті «Юженерготеплоізоляція» та у Спеціальному управлінні «Укренергомонтажізоляція» на підставі довідки №165 від 26.11.2002, архівної довідки №Г-24-126215/24-30 від 05.01.2018 та архівної довідки №166 від 22.02.2018.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Гомельчук С.В.