Справа № 509/3347/24
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 509/3347/24

Категорія:113070100 Головуючий в 1 інстанції: Гандзій Д.М.

Місце ухвалення: м. Овідіополь

Дата складання повного тексту: 25.07.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, справа розглянута згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України;

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держаної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держаної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека) про:

- поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00019577 від 08 травня 2024 року;

- визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00019577 від 08 травня 2024 року;

- закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказувала, що оскаржувану постанову вона отримала 30 травня 2024 року на адвокатський запит. Штраф у сумі 17 000 грн. позивачкою був сплачений повністю згідно платіжної інструкції №9342-8762-3630-1823 від 21 травня 2024 року. Стверджувала, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, в частині фактичної маси для трьохвісних вантажних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 м. 44 тон, а відповідно до оскаржуваної постанови, перевищення загальної маси транспортного засобу склало 10,363% (4,145 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, що не відповідає дійсності та вимогам п.22.5 Правил дорожнього руху /(далі ПДР). Позивач також вказувала, що вантажний автомобіль марки "MAN TGA 26.440" р/н НОМЕР_1 є трьохвісним тягачем з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного контейнера загальною максимальною довжиною до 13,716 м., тому, посадова особа "Укртрансбезпеки" складаючи оскаржувану постанову та проводячи розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу невірно визначила тип автомобілю, взявши допустиму вагу не для контейнеровозу 44 т., а для вантажного сідлового тягача в 40 т., чим протиправно притягла позивачку до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу 17 000 грн., який був сплачений позивачкою 21 травня 2024 року згідно платіжної інструкції №9342-8762-3630-1823.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що він є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, відповідно ст. 286 КАС України.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00019577 від 08 травня 2024 року.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Укртрансбезпеки про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено.

Залишено без змін рішення суб`єкта владних повноважень старшого державного інспектора відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. - постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання (перебування) на території України серії АА №00019577 від 08 травня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу в сумі 17 000 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також що у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- постанова про накладення адміністративного стягнення не містить повних даних складу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, що на думку апелянта, є недопустимим;

- апелянт вказує, що спірна постанова не відповідає ст. 283 КУпАП. Окрім того, Укратрансбезпека повинна була керуватись наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 "Про затвердження інструкцій з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті" (далі Інструкція №512);

- судом першої інстанції невірно визначено тип транспортного засобу та його масу, оскільки в спірній постанові відповідач відобразив транспортний засіб MAN TGA 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проте не враховував, що транспортний засіб складався із сідлового тягача та спеціалізованого н/пр-контейнеровозу;

- ані відповідачем, ані судом першої інстанції не враховано, що MAN TGA 26.440 є трьохвісним сідловим тягачем, який рухався з напівпричіпом SCHWARZMULLER SPA-3E, який є спеціалізованим трьохвісним напівпричіпом контейнеровозом. Таким чином, на думку апелянта розрахунки спеціаліста щодо перевищення нормативних параметрів є невірними внаслідок використання невірних вихідних даних.

У відзиві Укртрансбезпеки на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є правильним, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

07 травня 2024 року о 19,56 год. за адресою Н-11, км 76+702, Дніпропетровська область, відповідачем зафіксовано рух належного ОСОБА_1 транспортного засобу марки "MAN TGA 26.440" р/н НОМЕР_1 через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Викладене стало підставою для прийняття відповідачем 08 травня 2024 року постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00019577, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що доводи представниці позивачки викладені в адміністративному позову хибні, необґрунтовані, і не підтверджуються жодними належними та допустимими документальними доказами, носять голослівний характер та направлені на уникнення адміністративної відповідальності, якою було виконано оскаржувану постанову та сплачено штраф у сумі 17 000 грн. згідно платіжної інструкції №9342-8762-3630-1823 від 21 травня 2024 року, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень, щодо притягнення позивачки до адміністративної відповідальності ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. без змін.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 7, ч.2 ст. 132-1, ст.ст. 245, 252, 258, 280, ч.ч.2, 3, 4 ст. 283 КУпАП, ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ, п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, п.п.1.9, 22.5 Правил дорожнього руху, п.17.2-17.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженого Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За вимогами ст. 280 КУпАП, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ (далі Закон №2344-ІІІ) рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі Правила №30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у п.22.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР).

Відповідно абз.4 п.4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у п.22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначено Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 ПДР.

Згідно п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п.22.5 ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за ч.2 ст. 132-1 КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2 ст. 132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

За положеннями ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно п.3 Розділу II Інструкції №512, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до додатка 1 до цієї Інструкції.

Відповідно абз.3 п.8 Розділу II Інструкції №512, постанова та бланк квитанції про сплату адміністративного штрафу, що є невід`ємною частиною цієї постанови, оформлені згідно з додатком 1 до цієї Інструкції, друкуються на паперовому бланку разом із повідомленням про вручення поштового відправлення (рекомендованого листа з постановою) та вкладаються у паперовий конверт.

Отже, форма постанови про адміністративне правопорушення повинна відповідати формі згідно Додатку №1 Інструкції №512.

Згідно вказаного Додатку №1 у постанові зазначаються: дата, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, дата і час фіксації здійснення вимірювання, смуга руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь; марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги; суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги; назва технічного засобу, код, тип обладнання, серійний номер.

Відповідно форма і зміст постанови повинна відповідати Додатку №1, як визначає вказана Інструкція.

Згідно п.п.1, 2 Розділу II Інструкції №512, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч.2 ст. 122-2, ч.ч.2, 3 ст. 132-1 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті. Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі (далі постанова). Під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до п.3 Розділу II Інструкції №512, під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу та встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення, розгляд якого віднесено до компетенції Державної служби України з безпеки на транспорті, уповноважена посадова особа виносить сформовану системою в автоматичному режимі постанову без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно п.8 Розділу II Інструкції №512, винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно п.3 Розділу IV Інструкції №512, винесені уповноваженими посадовими особами постанови, роздруковані на паперових бланках, обліковуються в автоматичному режимі з використанням засобів системи в Реєстрі адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Як вбачається з постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії АА №00019577 від 08 травня 2024 року, 07 травня 2024 року автомобіль марки "MAN TGA 26.440" р/н НОМЕР_1 здійснював рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених п.22.5 ПДР України (перевищення загальної маси транспортного засобу на 10,363 % (4,145 тон)) (а.с.29).

Факт перевищення загальної маси транспортного засобу підтверджує наявна в матеріалах справи інформаційна картка габаритно-вагового контролю, за якою загальна маса транспортного засобу склала 49,050 тон, тобто більше за максимально дозволену 40 тон (а.с.92).

Колегією суддів також встановлено, що розрахунок % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами здійснено за формулою відповідно до ДСТУ ОІМL R 134-1:2010.

Відсоток перевищення вагових параметрів транспортного засобу здійснюється за формулою:

% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де

Хфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (зонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

.Проаналізувавши вищезазначену формулу, колегія суддів погоджується з відповідачем, що ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням загальної маси транспортного засобу на 10,4 % = (49 50 - 40 000 - 10%*49 050)/40 000) * 100%.

Колегія суддів зазначає, що вказане правопорушення також зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу, який відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, згідно Свідоцтва №04/4783 (чинне до 16 лютого 2025 року) (а.с.103).

В свою чергу, на офіційному вебсайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями: https://wim.dsbt.gov.ua, міститься зображення транспортного засобу, з якого видно фотофіксацію транспортного засобу з державним номером НОМЕР_1 в момент учинення правопорушення.

Ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення також можливо через наявний в оскаржуваній постанові QR код із ідентифікатором доступу.

Отже, колегія суддів вважає, що матеріали справи містять належні докази, які у їх сукупності підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Позивач стверджує, що у день автоматичної фіксації адміністративного правопорушення перевезення вантажу здійснювалося автомобілем "MAN TGA 26.440" р/н НОМЕР_1 , який є контейнеровозом, а тому максимальне значення загальної маси транспортного засобу для автомобільних доріг державного значення становило 44 т., а не 40 т., як про це стверджує відповідач.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі посилання ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 "Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні" (далі Правила №363) дано визначення н/причеп-контейнеровоз транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.

Згідно з положеннями п.17.2-17.5 Правил №363 забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Згідно наявних в матеріалах справи фото вбачається, що автомобілем "MAN TGA 26.440", державний номер НОМЕР_1 , з причепом KOEGEL S-24, державний номер НОМЕР_2 , перевозився подільний вантаж (а.с.98).

Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному причепі знаходився саме контейнер із відповідним маркуванням.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, але не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, тому фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 т.

Висновки колегії суддів узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 29 січня 2020 року по справі №814/1460/16.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає доведеним факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п.22.5 ПДР.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.