Справа № 754/14456/24
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/212/24
РІШЕННЯ

Іменем України

17 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.,

при секретарі - Сарнавському М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивує тим, що 02.10.2024 року, винесеною начальником начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: громадянин ОСОБА_1 01 жовтня 2024 року о 16 год.40 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу службової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_3 , що підтверджується його рапортом від 01.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону україни "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. Вказує , що зазначена норма є бланкетно, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності. Як вбачасться із оскаржуваної Постанови він, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу службової особи ІНФОРМАЦІЯ_4 - начальника групи Документального забезпечення майора ОСОБА_3 , чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Зазначає, що в абзаці четвертому частині першій статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію» не йдеться жодним чином мова про те, що при собі треба мати військово-обліковий документ та пред`являти його на вимогу службовій особі. Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення уповноваженою особою під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої постанови. Також зазначає, що 01 жовтня 2024 року він прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для надання правничої допомоги. Біля входу на нього вже чекали представник поліції та співробітник ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким він пред`явив посвідчення адвоката, ордер про наданна правничої (правової) допомоги та роздрукований військово-обліковий документ, який містить QR-код. В подальшому, на запитання що потрібно взяти з собою, отримав відповідь працівника ІНФОРМАЦІЯ_9, що достатньо буде посвідчення адвоката та ордер про надання правової (правничої) допомоги. Всі особисті речі він залишив в автомобілі та пройшов на територію ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з працівником поліції, працівником ІНФОРМАЦІЯ_4 та підзахисним. Після реєстрації в журналі обліку, вони піднялись на другий поверх. В кабінеті інший працівник ІНФОРМАЦІЯ_9, не називаючи своє прізвище, ім`я та по батькові, посаду, а також не пред`являючи службове посвідчення особи разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком), уповноваженої вручати повістки та перевірки військово-облікових документів зразу запитав де його військово-обліковий документ, про що Позивач надав відповідь, що вже пред`являв його та те, що він знаходиться в автомобілі біля ІНФОРМАЦІЯ_4 та про те, що має військово-обліковий документ в електронній формі та те, що у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомості про його військово-обліковий документ в електронній формі відображаються. Також він зазначив те, що наразі прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для надання правничої допомоги та про те що вчинення в будь-якій формі перешкод для злійснення Правомірної діяльності захисника (представника особи) передбачає створення таких умов, які перешкоджають останнім надавати ефективну правову дотомогу і реалізовувати надані ним законом права (статті 46, 58, 63 КПК України, статя 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). ІНФОРМАЦІЯ_5 при Позивачеві перевірив наявність його військово-облікового документу шляхом використання технічних приладів, засобів та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та сказав: «О, так ти у нас на обліку стоїш....». Також працівник ІНФОРМАЦІЯ_9 запропонував йому, якщо він відмовиться від надання правничої допомоги своєму підзахисному, то в цьому випадку проти нього не буде складено жодного протоколу. Відтак, зважаючи на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт порушення Позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, звертається з цим позовом до суду та просить скасувати постанову №962/1 від 02.10.2024, а провадження у справі закрити, стягнути на його користь судовий збір.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 головуючим суддею по справі було визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 14.10.2024 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

15.10.2024 від Позивача по справі надійшла заява про виклик свідка, а 16.10.2024 року клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 21.10.2024 року здійснено перехід розгляду справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності.

31.10.2024 від представника Відповідача по справі - ІНФОРМАЦІЯ_2 через "Електронний суд" надійшло клопотання про вилучення їх з кола відповідачів.

11.11.2024 на електронну адресу суду від Відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги необгрунтованими, бездоказовими, та такими, що не підлягають фактичним обставинам при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, позивач не мав при собі військово-облікового документа ні у паперовій формі, ні в електронній формі, в зв`зку з чим і не міг пред`явити його на законну вимогу уповноваженого представника відповідча. У зв`язку із вищевикладеним просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 02.12.2024 року, що занесена до протоколу судового засідання, клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_6 задоволено та виключено ІНФОРМАЦІЯ_7 з кола відповідачів.

03.12.2024 на адресу суду через засоби поштового зв`язку "Укрпошта" від Позивача - ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив в якій зазначив, що заперечує щодо обставин, які викладені у Відзиві на позов, так як не відповідають дійсності, просив суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце був повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з постановою №962/1 від 02.10.2024 року, винесеною начальником начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: громадянин ОСОБА_1 01 жовтня 2024 року о 16 год.40 хв., перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його а вимогу службової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_3 , що підтверджується його рапортом від 01.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону україни "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Ч.1 ст.210 КУпАП передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Ч.2 ст.210 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч.3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Керуючись ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом Постанови №962/1 від 02.10.2024 року позивач ОСОБА_1 №962/1 не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його а вимогу службової особи ІНФОРМАЦІЯ_3 - начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_3 , що підтверджується його рапортом від 01.10.2024, чим порушив законодавство про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, а саме абзац четвертий частини першої статті 22 Закону україни "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, однак в абзаці четвертому частині першій статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку і мобілзацію" не йдеться жодним чином про те, що особа повинна мати військово-обліковий документ та пред`явити його на вимогу службовій особі.

Відповідно до ппп. 50,52,54 Постанови КМУ від 16 травня 2024 року №0560 «Право на перевірку військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації надається представникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки, уповноваженим вручати повістки.) «Під час перевірки військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) разом з документом, що посвідчує особу, уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото-і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації», «Під час перевірки військово-облікового документа: уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний назвати своє прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посаду, а також пред`явити службове посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки, разом з паспортом громадянина (посвідченням офіцера, військовим квитком); а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Так, відповідно до вказаного Порядку військово-обліковий документ є документом, що визначас належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який з призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа (частина 1 Порядку )

Частиною 2 Порядку визначено, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації) (Абзац другий пункту 2 в редакцїї Постанови KM №721 від 18.06.2024 - застосовується 3 18 червня 2024 року); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Частиною 6 Порядку визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалівації).

Приписами частин 8, 8-1, 8-2 та 9 Порядку визначено, що військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реестру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повіломили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті);6) окремий номер запису в Єдиному державному ресстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку; 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.

(Пункт 8 в редакції Постанови KM №721 від 18.06.2024 - застосовується 3 18 червня 2024 року)

QR-код військово-облікового документа містить відомості про військово-обліковий документ в електронній формі, які за допомогою відповідних технічних засобів можна відтворити у формі, придатній для зчитування, зокрема у візуальній. QR-код військово-облікового документа містить відомості, зазначені упідпунктах 1-5,7,8,11-13,17 пункту 8 цього Порядку.

Військово-обліковий документ в електронній формі є дійсним лише за наявності QR-коду та не може використовуватися без нього.

(Порядок доповнено пунктом 8-1 згідно з Постановою КМ № 721 від 18.06.2024- застосовується з 18 череня 2024 року)

Військово-обліковий документ в електронній формі може бути роздрукований. У такому випадку він повинен містити QR-код військово-облікового документа, придатний для зчитування. Формування військово-облікового документа в електронній формі для друку може здійснюватися особисто засобами електронного кабінету призовника, військовозобов язаного, резервіста та/або адміністратором центру надання адміністративних послуг засобами Порталу Дія (у разі особистого звернення) за умови уточнення облікових даних.

(Порядок доповнено пунктом 8-2 згідно з Постановою КМ № 721 від 18.06.2024-застосовується з 18 червня 2024 року)

Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Окрім того, санкція частини третьої статті 210-1 КУпАПІ передбачае накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об' єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до оскаржуваної Постанови до Позивача ОСОБА_1 застосовано штраф у максимальному розмірі. Також в Постанові не обгрунтовано необхідність застосування максимального розміру штрафу.

З пояснень Позивача вбачається, що він не відмовлявся від пред`явлення військово-облікового документу, зазначає , що до протоколу не був долучений ордер про надання правничої (правової) допомоги.

Згідно протоколу від 01.10.2024 в протоколі лише зазначено, що до нього додається: рапорт начальника групи документального забезпечення майора ОСОБА_3 від 01.10.2024, пояснення ОСОБА_1 . Відео та фото фіксації події не здійснювалось, відсутній наказ про уповноваження особи здійснювати перевірку військово-облікових документів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи встановлено, що вони не містять доказів на підтвердження притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відповідні постанови в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд звертає увагу на наявні процесуальні порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови.

Викладені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, що, в свою чергу, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення та вірно кваліфікувати діяння.

Недотримання відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення приписів передбачених, статтями 278, 279, 280 КУпАП, свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, також відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, та з огляду на відсутність доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та його винуватість, суд вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач належними доказами, які б спростовували неналежність винесення такої постанови відносно ОСОБА_1 до суду не надав.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП не була доведена.

Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.6,10,14,241-246,255,286,293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення адміністративної відповідальності, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, №962/1 від 02 жовтня 2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 грн.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації - АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення складено та підписано суддею 17 грудня 2024 року.

Суддя О.М. Панченко