Справа № 620/15393/24
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 грудня 2024 року м. Чернігів Справа № 620/15393/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Лукашова О,Б., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), в якому просить:

визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячного грошового забезпечення, у тому числі й індексації, за весь час затримки виплати з березня 2009 року по день фактичної виплати 8 липня 2024 року;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми щомісячного грошового забезпечення, у тому числі й індексації, за весь час затримки виплати з березня 2009 року по день фактичної виплати 08 липня 2024 року.

Ухвалою суду від 29.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача подано заяву, в якій останній просить поновити як пропущений з поважних причин строк звернення ОСОБА_1 до суду. Заява мотивована тим, що позивач звернувся до суду з пропуском в 20 календарних днів тримісячного строку, що відраховується з 31 липня 2024 р., як останнього дня поточного місяця, в якому йому мало би бути виплачена компенсація. Зазначений пропуск став можливим внаслідок того що позивач, який обізнаний про те що, виплата грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України, у тому числі Відповідачем - здійснюється щомісяця, з 15 по 20 число відповідного місяця. Як достеменно відомо позивачу, фінансова служба відповідача здійснює нарахування та виплату грошових сум разом з грошовим забезпеченням військовослужбовців або працівників. Відповідно, ОСОБА_1 правомірно очікував виплати йому компенсації втрати частини доходу під час виплати Відповідачем грошового забезпечення військовослужбовцям в серпні 2024 р., і не отримавши вказаної виплати 21 серпня 2024 р. остаточно переконався в наявності порушення його права на таку виплату, та звернувся за правничою допомогою. Таким чином, представник позивача вважає, що звернення до суду з позовом 21.11.2024 р. є зверненням в останній день в межах тримісячного строку з дня, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення його права.

Вирішуючи вказане клопотання суддя враховує, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Як визначено ухвалою суду від 29.11.2024, позивачем пропущено трьохмісячний строк звернення до суду.

За загальним правилом, визначеним у статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №340/1019/19).

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19 зауважено, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом встановленого строку. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на виконання рішення суду відповідач 08.07.2024 здійснив виплату грошового забезпечення позивачу.

Відтак про порушення свого права позивач міг дізнатися 31.07.2024, оскільки компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати виплачується у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Також суд враховує, що 11.07.2024 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит, якою повідомлено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.03.2024 у справі №620/7527/23 виконано 08.07.2024. Вказана відповідь містить додатки на 11 аркушів, серед яких є розрахунок доплати грошового забезпечення позивачу та розрахунок доплати індексації грошового забезпечення позивачу. Як зазначено в позовній заяві, вказану відповідь предстаник позивача отримав 23.07.2024.

Вказане не змінює висновків суду, що про порушення, як вважає позивач, свого права позивач дізнався 31.07.2024, а тому строк звернення до суду сплив 01.11.2024.

До суду позивач, через свого представника за допомого системи ''Електронний суд'' звернувся лише 21.11.2024.

Таким чином, суд вважає, що представником позивача у заяві про усунення недоліків не наведено обставин та не надано доказів, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій (звернення до суду).

Враховуючи недоведеність заявником існування об`єктивно непереборних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з цими вимогами, суд визнає неповажними зазначені заявником в заяві причини пропуску строку звернення.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу, якщо заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ч. 5 ст. 169 КАС України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Таким, чином суд дійшов висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2024.

Суддя Олена ЛУКАШОВА