Справа № 520/25977/24
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 р. № 520/25977/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними довідки та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом, в якому просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви та ухвали суду від 03.10.2024 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог):

1. визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.08.2024 №82;

2. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області видати ОСОБА_1 , за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі головного спеціаліста відділу з призначення пенсій - довідку (Додаток 4 Порядку) "про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31 грудня 2023 року та довідку (Додаток 6) "про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби" за грудень 2023 року;

3. зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням виданих довідок (Додаток 4, Додаток 6 Порядку).

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" та видано довідки для призначення пенсії державного службовця з порушенням норм Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14.09.2016 №622, що порушує його права на належне пенсійне забезпечення. Зазначені обставини зумовили звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 03.10.2024 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Адміністративний позов направлено на адресу відповідачів у відповідності до норм діючого законодавства та доставлено до електронних кабінетів останніх 17.09.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного листа. Також, ухвалу суду від 03.10.2024 направлено та доставлено до електронних кабінетів останніх 03.10.2024, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Від відповідача 1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що рішенням від 02.08.2024 №82 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", оскільки позивачу з 20.11.2008 призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та з 04.03.2021 на виконання рішення суду її переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що дає право лише на поновлення виплати пенсії за віком, яка призначена як державному службовцю з 20.11.2008, що є недоцільним.

Згідно із положеннями п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та заперечень проти нього, суд встановив наступне.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, не працює.

З 20.11.2008 позивач отримувала пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2021 року по справі № 520/4416/21, яке набрало законної 23 листопада 2021, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 04.03.2021 року пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018 рік, 2019 та 2020 роки в сумі 9118 грн. 81 коп.

На виконання вказаного рішення суду, з 04.03.2021 позивача переведено на пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто, з 04.03.2021 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

26 липня 2024 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII.

До заяви позивачем додано довідки видані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) на липень 2024 року №2000-0504-8/131148 від 22.07.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не займає посади державної служби №2000-0504-8/131329 від 23.07.2024 за червень 2024 року.

За принципом екстериторіальності вказана заява та додані до неї документи розглянуті Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.08.2024 №82 позивачу відмовлено в переході на інший вид пенсії, оскільки заявниці з 20.11.2008 призначено пенсію за віком згідно Закону України №3723 та з 04.03.2021 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058, що дає право лише на поновлення виплати пенсії за віком, яка призначена як державному службовцю з 20.11.2008, що є недоцільним.

Позивач вважаючи таке рішення пенсійного органу протиправним, а довідки для призначення пенсії державного службовця такими, що видані з порушенням норм Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14.09.2016 №622, звернулась за захистом своїх прав, свобод та інтересів до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 64 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV, в редакції чинній на час винесення оскаржуваного рішення (далі - Закон №1058- IV).

01.05.2016 набув чинності Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), підпунктом 1 пункту 2 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" якого визнано таким, що втратив чинність. Закон України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993, №"52, ст. 490 із наступними змінами), крім ст. 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно з ч.1 ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" (далі - Закон №3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз.1 ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у державних службовців, які на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, та осіб, які на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз.1 ч.1 ст. 28 Закону №1058-ІV.

При цьому, вік особи визначається ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" складає 62 роки для чоловіків і 60 років для жінок.

Після 01.05.2016 відповідно до ст.90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності вказаним Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності вказаним Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених у статті 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такими умовами є вік та страховий стаж.

Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби, зокрема у пункті 2 зазначено, що до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

У пункті 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII зазначено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності вказаним Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону У№889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після набрання чинності Законом №889-VIII - 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 за результатом розгляду зразкової справи №822/524/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 №283, був чинний до 01.05.2016.

Відповідно до п.4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283) документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Згідно записів в трудовій книжці позивача, остання перебувала на державній службі та працювала на різних посадах, віднесених до посад державної служби з 27.06.1983 по 19.11.2008, працювала в Чугуївському міськрайуправлінні Пенсійного фонду України, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, звільнена 19.11.2008 з посади головного спеціаліста відділу з призначення пенсій.

Згідно розрахунків стажу, позивачу до стажу державної служби зараховано всі період роботи на посадах віднесених до стажу державної служби з 27.06.1983 по 19.11.2008.

Загальний страховий стаж становить 38 років 11 місяців 25 днів, стаж державної служби - 25 років 04 місяців 22 дня, що підтверджується розрахунками стажу.

Отже, на час звернення до відповідача із заявою про призначення (перерахунок) пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" позивач досягла 60-тирічного віку, має відповідний страховий стаж та стаж державної служби більше 25 років, тому позивач має право на пенсію відповідно до положень Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ.

Право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" вже було визнано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Як вбачається з оскаржуваного рішення про відмову в призначенні пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не заперечує наявності у позивача необхідного віку, страхового стажу та стажу державної служби, проте зазначає, що призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" є недоцільним.

Водночас, дане твердження відповідача-2 суперечить нормам чинного законодавства, оскільки Закон № 889-VIII не пов`язує нарахування пенсії за віком з отриманням раніше пенсії за Законом № 3723-ХІІ, та право на пенсію одержують зазначені в пунктах 10 та 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ громадяни, які мають необхідний стаж державної служби, страховий стаж та відповідний вік.

Отже, з огляду на викладене, позивач має право на перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України №889-VІІІ від 10.12.2015 "Про державну службу".

Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово було проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України "Про прокуратуру") та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Окрім того, суд звертає увагу, що право на обчислення пенсії згідно Закону України "Про державну службу" та право вимагати такого обчислення встановлено законом, і воно не залежить від позиції відповідача щодо доцільності такого обчислення. Особа має право на перехід на інший вид пенсії і може ним скористатись, якщо, на її думку, це буде для неї бажаним.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 12 травня 2021 року у справі № 520/1972/19.

За таких обставин, суд вважає, що наявні підставі для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.08.2024 року №82, яким відмовлено в переведенні з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Стосовно вимог зобов`язального характеру, суд зазначає, що ст.81 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, тобто Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

До компетенції суду не належить здійснення призначення пенсії та первісного визначення права особи на призначення пенсії, судом здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень (відповідача) щодо вказаних питань.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Тобто, призначення, нарахування та виплата пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

Відповідно до приписів розділу IV Порядку № 22-1, після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу (п.4.2). Рішення за результатами заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи (п.4.3).

Заяву про призначення пенсії позивач подала за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

З огляду на викладене, дії зобов`язального характеру має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, яким прийнято спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

Отже, суд для належного та ефективного захисту порушеного прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 26.07.2024 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Стосовно видачі довідок для призначення пенсії державного службовця, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-УІІІ, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-Х1І (далі - Порядок).

Кабінетом Міністрів України внесено зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб".

Відповідні зміни внесені постановою від 12 липня 2024 р. №823, яка набрала законної сили 20 липня 2024 року та застосовується з 1 січня 2024 року.

Зокрема, Порядком з урахуванням внесених змін передбачено, що за бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі. Визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, здійснюється з урахуванням положень пунктів 4-1 і 4-2 цього Порядку.

Також, Порядок доповнено пунктом 4-2, за яким для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну від 28 січня 2002 р. № 57 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27 листопада 2023 р. № 661), або які звільнилися до 1 січня 2024 р. з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку.

При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31 грудня 2023 р., а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31 грудня 2023 року.

Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебувала на державній службі та працювала на різних посадах, віднесених до посад державної служби з 27.06.1983 по 19.11.2008.

Згідно розрахунку стажу, позивачу до стажу державної служби зараховано період роботи на посадах віднесених до стажу державної служби з 27.06.1983 по 19.11.2008, що становить 25 років 04 місяці 22 днів.

На час звернення за призначенням пенсії позивач не займала посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону № 3723-ХІІ розмір пенсії підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За правилами положень пунктів 10 та 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015р. №889-VIII державні службовці зберігають право на призначення пенсії відповідно до законодавства чинного на час такого права.

Така правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 22 листопада 2018 року по справі №500/6640/16.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області видані позивачу довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) на липень 2024 року №2000-0504-8/131148 від 22.07.2024 року та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка мас не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і яка на дату виходу на пенсію не займає посади державної служби №2000-0504-8/131329 від 23.07.2024 за червень 2024 року.

Водночас, вказані довідки видані з посиланням на постанову Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 та не відповідають формі затвердженій постановою від 12 липня 2024 р. №823, яка набрала законної сили 20 липня 2024 року та застосовується з 1 січня 2024 року.

Отже, оскільки на час видачі позивачу вказаних довідок постанова від 12 липня 2024 р. №823 набрала законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повинно було при видачі вказаних довідок враховувати зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", внесені постановою від 12 липня 2024 р. №823, яка набрала законної сили 20 липня 2024 року та застосовується з 1 січня 2024 року, та видати позивачу: довідку (Додаток 4 Порядку) "про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював га звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31 грудня 2023 року та довідку (Додаток 6 Порядку) "про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби" за грудень 2023 року.

Таким чином, суд вважає, що дії відповідача - 1 щодо видачі вказаних довідок з порушенням положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823, є протиправними.

З огляду на викладене, суд, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати вказані дії відповідача-1 протиправними, зобов`язавши відповідача-1 видати позивачу за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі головного спеціаліста відділу з призначення пенсій: довідку (Додаток 4 Порядку) "про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював га звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31 грудня 2023 року та довідку (Додаток 6 Порядку) "про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби" за грудень 2023 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ "Про державну службу" з урахуванням виданих довідок (Додаток 4, Додаток 6 Порядку), суд зазначає, що зазначені позовні вимоги заявлені на майбутнє та є передчасними.

А тому, в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-263, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити частково.

Вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 02.08.2024 №82.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2024 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII, з врахуванням висновків суду, вказаних у мотивувальній частині рішення суду.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо видачі ОСОБА_1 довідок №2000-0504-8/131148 від 22.07.2024 року та №2000-0504-8/131329 від 23.07.2024 з порушенням положень Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою КМУ від 14 вересня 2016 р. № 622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2024 р. № 823.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області видати ОСОБА_1 за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі головного спеціаліста відділу з призначення пенсій: довідку (Додаток 4 Порядку) "про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював га звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) станом на 31 грудня 2023 року та довідку (Додаток 6 Порядку) "про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби" за грудень 2023 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) частину судових витрат в розмірі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн. 92 коп. по 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. з кожного окремо.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 17.12.2024, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко