Справа № 160/30437/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
15 листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області для призначення пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України: зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 періоди роботи з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, коли працював електромонтером з ремонту електроустаткування у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс», та перевести з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після досягнення мною віку 52 років з 04.05.2024 року.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області з 2012 року та отримує пенсію як особа з інвалідністю ІІІ групи відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
10 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У період з 01 травня 2024 року по 01 жовтня 2024 року отримував пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року №90 позивачеві повідомлено, що період роботи за Списком №1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року не підтверджений в акті перевірки достовірності документів поданих для оформлення пенсії від 12.08.2024 року №0400-011002-1/17143, відтак права на перерахунок пенсії, а саме на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", немає.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року №90 щодо відмови йому в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки не зараховано до пільгового стажу роботи період роботи за Списком №1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, у зв`язку з чим звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/30437/24 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

20 листопада 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

21 листопада 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

06 грудня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву вх.№49093/24, в якому представник відповідача-1 з позовними вимогами, викладеними в позовній заяві не погоджується та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з абзацом 1 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до абзаців 24-26 пункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058 працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам за 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 26 Закону №1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання з 20.11.2012 відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно документів електронної пенсійної справи позивача, страховий стаж станом на 01.03.2024 становить 39 років 09 місяців 27 днів, в т.ч. додатковий стаж становить 10 років 06 місяців 07 днів (стаж зараховано по 28.02.2022).

Відповідно коефіцієнт стажу - 0.39750.

10.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

22.10.2024 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області повторно звернувся ОСОБА_1 з заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про перерахунок пенсії розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у перерахунку пенсії від 30.10.2024 №90 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

До заяви від 22.10.2024 ОСОБА_1 надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів в ній від 20.07.2022 №116 видану приватним акціонерним товариством "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС" за період роботи на посаді електромонтер з ремонту електроустаткування дільниці доведення збагачувальної фабрики управління "Енергоремонт" з 01.09.1994 по 15.01.2003, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та з 16.01.2003 по 31.01.2003, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

До заяви також долучено акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 12.08.2024 № 0400-011002-1/17143.

Згідно акту встановлено, що відповідно до наказу від 14.09.1994 №179к, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятий в управління "Енергоремонт" електромонтером з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувальної фабрики з 01.09.1994.

У наказі про атестацію робочих місць № 147 від 17.04.1997 управління "Енергоремонт" не зазначене, посада "електромонтер з ремонту устаткування дільниці доведення" зазначена за Списком № 1 по збагачувальній фабриці.

З 01.02.2003 року ОСОБА_1 переведений на посаду електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці гравітації збагачувальної фабрики, наказ від 28.02.2003 № 53к.

Отже період роботи за Списком №1 з 01.09.1994 по 31.01.2003 не підтверджений згідно акту перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 12.08.2024 №0400-011002-1/17143.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області прийнято рішення від 30.10.2024 року №90 про відмову у перерахунку пенсії позивачеві, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1.

Отже, дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу є правомірними та такими, що відповідають чинному законодавству України.

Правові підстави для переведення ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення віку 52 років з 04.05.2024 року відсутні.

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідач-2 відзиву на позовну заяву не надав, з заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до записів №10-12 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23 квітня 1990 року ОСОБА_1 має пільговий стаж в період з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року.

Додатково пільговий стаж в період з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (робота у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») від 20.07.2022 року №116 виданою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання з 20.11.2012 року відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно документів електронної пенсійної справи, страховий стаж ОСОБА_1 станом на 01.03.2024 становить 39 років 09 місяців 27 днів, в т.ч. додатковий стаж становить 10 років 06 місяців 07 днів (стаж зараховано по 28.02.2022).

Відповідно коефіцієнт стажу - 0.39750.

10.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

22.10.2024 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області повторно звернувся ОСОБА_1 , із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про перерахунок пенсії розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у перерахунку пенсії від 30.10.2024 №90 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

10 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У період з 01 травня 2024 року по 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 отримував пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року №90 позивачеві повідомлено про наступне.

Пенсійне забезпечення громадян України регламентується Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року (зі змінами, далі Закон - 1058) іншими нормативно - правовими актами.

ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV.

До заяви заявник надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутніх записів в ній від 20.07.2022 №116 видану приватним акціонерним товариством «ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС» за період роботи на посаді електромонтер з ремонту електроустаткування дільниці доведення збагачувальної фабрики управління «Енергоремонт» з 01.09.1994 року по 15.01.2003 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 та з 16.01.2003 по 31.01.2003 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

До заяви долучено акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 12.08.2024 № 0400-01 1002-1/17143.

Згідно акту встановлено, що відповідно до наказу від 14.09.1994 року №179к, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятий в управління «Енергоремонт» електромонтером з ремонту устаткування дільниці доведення збагачувальної фабрики з 01.09.1994.

У наказі про атестацію робочих місць №147 від 17.04.1997 управління «Енергоремонт» не зазначене, посада «електромонтер з ремонту устаткування дільниці доведення» зазначена за Списком №1 по збагачувальній фабриці.

З 01.02.2003 ОСОБА_1 переведений на посаду електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування дільниці гравітації збагачувальної фабрики, наказ від 28.02.2003 року №53к.

Отже, період роботи за Списком №1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року не підтверджений в акті перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії від 12.08.2024 року №0400-01 1002-1/17143.

Враховуючи зазначене, право на перерахунок пенсії - а саме: перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (Список №1) ОСОБА_1 немає".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010403-8/202708 від 10 жовтня 2024 року позивачеві запропоновано повернути суму переплати пенсії у добровільному порядку шляхом написання заяви чи сплати коштів на розрахунковий рахунок у розмірі 23921,58 грн.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року №90 щодо відмови йому в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки не зараховано до пільгового стажу роботи період роботи за Списком №1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Як передбачено частиною 1 статті 114 Закону №1058-ІV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058 передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".

Відповідності до пункту 2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Отже, відповідачем-1 при розгляді заяви про призначення пільгової пенсії протиправно не зараховано пільговий період роботи позивача, зазначений в його трудовій книжці, оскільки пільговий стаж роботи позивача підтверджено належними доказами, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до записів № №10-12 трудової книжки серії НОМЕР_2 від 23 квітня 1990 року ОСОБА_1 має пільговий стаж в період з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року.

Додатково пільговий стаж в період з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (робота у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат») від 20.07.2022 року №116 виданою ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по III групі інвалідності внаслідок загального захворювання з 20.11.2012 року відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно документів електронної пенсійної справи, страховий стаж ОСОБА_1 станом на 01.03.2024 становить 39 років 09 місяців 27 днів, в т.ч. додатковий стаж становить 10 років 06 місяців 07 днів (стаж зараховано по 28.02.2022).

Відповідно коефіцієнт стажу - 0.39750.

10.05.2024 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернувся ОСОБА_1 із заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд під час прийняття рішення по справі враховує, що в період з 01 травня 2024 року по 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 отримував пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди.

Оскільки всі записи відображені в трудовій книжці позивача, відтак необхідності витребування довідки про відсутність вказаних записів є помилковим.

У той же час, суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача - визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року № 90 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і як наслідок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, який дає право на пенсію відповідно до положень частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №1 період роботи з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, на посаді електромонтера з ремонту електроустаткування у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час прийняття рішення по справі суд також враховує наступне.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

10 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, а саме перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010403-8/202708 від 10 жовтня 2024 року позивачеві запропоновано повернути суму переплати пенсії у добровільному порядку шляхом написання заяви чи сплати коштів на розрахунковий рахунок у розмірі 23921,58 грн.

Дослідивши вказаний лист, судом вбачається, що в період з 01 травня 2024 року по 01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 отримував призначену пенсію за віком за Списком №1 відповідно до положень частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак, з урахуванням досліджених обставин справи, на думку суду, належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача є також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 жовтня 2024 року призначену пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зарахованого судом пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією до платіжної інструкції АТ КБ "Приватбанк" №0.0..1 від 07 листопада 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівської області від 30.10.2024 року № 90 про відмову ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу, який дає право на пенсію відповідно до положень частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №1 період роботи з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, на посаді електромонтера з ремонту електроустаткування у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» ПрАТ «Юкрейніан Кемікал Продактс».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () поновити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 жовтня 2024 року призначену пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням зарахованого судом до пільгового стажу періоду роботи ОСОБА_1 з 01.09.1994 року по 31.01.2003 року, та з урахуванням висновків суду викладених у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник