Справа № 160/6152/24
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/6152/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 р. (суддя Царікова О.В.) в адміністративній справі №160/6152/24 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування постанови, скасування припису, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який має статус фізичної особи-підприємця, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №039620 від 07.02.2024 про застосування до нього адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн., винесену Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області; скасувати припис ПУ №000310 від 07.02.2024 про усунення виявлених порушень законодавства про автомобільний транспорт, складений Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог вказувалось на те, що спірні рішення прийняті відповідачем за відсутності належних та допустимих доказів порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачем зазначено про те, що судом першої інстанції проігноровано той факт, що надані відповідачем докази не підтверджують факт надання послуг з перевезення пасажирів. Відповідачем не надано доказів наявності на момент проведення перевірки пасажирів та їх кількості. Місцем проведення перевірки та кінцевим пунктом маршруту є м. Харків, а тому не виключено, що перевірки проведено після закінчення перевезення по маршруту. Скаржник також стверджує, що обов`язок надавати схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду виникає лише у того перевізника, який здійснює регулярні перевезення. Позивач здійснював нерегулярні перевезення, що підтверджується договором про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, предметом якого є здійснення позивачем за плату перевезення організованої замовником групи пасажирів у кількості 19 осіб та їх багажу. Матеріали справи не містять доказів здійснення позивачем регулярних перевезень.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини у справі:

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 від 08.09.2022 ОСОБА_2 є власником транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 .

На підставі Договору оренди транспортного засобу від 16.09.2022, наведений вище транспортний засіб було передано в оренду фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 з метою використання за призначенням.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрований від 23.11.2018 фізичною особою-підприємцем, номер запису: 0130231. Види економічної діяльності позивача згідно КВЕД: 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н. в. і. у. (основний), 82.20 Діяльність телефонних центрів, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 49.32 Надання послуг таксі, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

06.12.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник) та ОСОБА_3 (замовник) укладено Договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, предметом якого є здійснення позивачем за плату перевезення організованої замовником групи пасажирів у кількості 19 осіб та їх багажу. Список пасажирів наведено в Інформаційному листі щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів №1218, що є додатком до даного договору (п. 1.1. розділу 1 Договору). Відповідно до вказаного договору, 07.12.2023 позивач здійснював нерегулярні пасажирські перевезення по маршруту Чернівці-Харків.

07.12.2023 о 10 год 21 хв старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Донецькій, Луганській та Харківській областях у м. Харків, вул. Червоної Алеї, 51 здійснено перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz Sprinter, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час перевірки було складено Акт №АР026495 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 07.12.2023, згідно з яким було виявлено порушення п. 53 постанови Кабінету Міністрів України №176, ст. ст. 30, 34 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час надання послуг з перевезення пасажирів з місць, передбачених для посадки та висадки пасажирів, по регулярному маршруту, перевізник не забезпечив водія трафаретом з червоним написом «Нерегулярні перевезення», схемою маршруту, розкладом руху, таблицею вартості проїзду. В транспортному засобі встановлено додаткові сидіння (в свідоцтві про реєстрацію 20 місць, в наявності 21), чим порушено ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз. 3 ч. 1 перевезення пасажирів за відсутності на момент перевірки документів, передбачених ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду. Акт був підписаний водієм ОСОБА_4 , проте, у поясненнях водія про причини порушень він висловив незгоду зі складеним актом.

Позивачу засобами електронного зв`язку направлено та видано особисто під підпис «Повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт» №1490/23/24-24 від 05.01.2024 та повторно №7370/23/24-24 від 29.01.2024.

07.02.2024 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитром Дяденчуком за наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт позивачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №039620 в розмірі 17000 грн за порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», що підтверджено актом №АР026495 від 07.12.2023.

Постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу направлено засобами поштового зв`язку позивачу листом Відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті «Про направлення копії Постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу» №11505/23/24-24 від 09.02.2024.

09.02.2024 Відділом державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №10433/23/27-24 за результатами перевірки, проведеної 07.12.2023, про порушення позивачем ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», яким запропоновано вжити заходи до усунення виявлених порушень у строк до 07.03.2024.

Припис щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт №10433/23/27-24 від 09.02.2024 направлено позивачу засобами електронного зв`язку листом «Направлення припису щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт» №11564/23/24-24 від 09.02.2024.

Не погоджуючись із вищевказаними постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та приписом щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови та припису, оскільки в ході рейдової перевірки автотранспортного засобу позивача інспектором було виявлено відсутність у водія на момент перевірок документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III (Закон №2344-III) та Правилами надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 (Правила № 176).

В розумінні першої статті Закон №2344-III позивач є автомобільним перевізником, і ця обставина сторонами не заперечується.

За термінологією, наведеною у Законі №2344-III, регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; регулярні спеціальні пасажирські перевезення перевезення певних категорій пасажирів (працівників підприємств, школярів, студентів, туристів, екскурсантів та інших) на автобусному маршруті за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку замовником транспортних послуг або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень; нерегулярні пасажирські перевезення перевезення пасажирів автобусом, замовленим юридичною або фізичною особою з укладанням письмового договору на кожну послугу, в якому визначають маршрут руху, дату та час перевезень, інші умови перевезень та форму оплати послуги, або перевезення за власний кошт.

За приписами абзацу 10 частини першої статті 34 Закону №2344-III автомобільний перевізник повинен забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

Статтею цього ж 39 Закону України визначено перелік документів, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.

Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України; для пасажира - квиток на проїзд в автобусі та на перевезення багажу (для пільгового проїзду - посвідчення особи встановленого зразка чи довідка, на підставі якої надається пільга), а в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду - електронний квиток та документи для пільгового проїзду.

Документи для регулярних спеціальних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, схема маршруту, розклад руху, інші документи, передбачені законодавством України.

Документи для нерегулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.

Відповідно до п.п. 51-61 Правил № 176 нерегулярні перевезення пасажирів здійснюються на підставі замовлення юридичною або фізичною особою автобуса як разові перевезення організованої групи пасажирів за визначеним маршрутом згідно з договором про замовлення транспортного засобу. До нерегулярних перевезень належать: туристично-екскурсійні; весільні та святкові; ритуальні; одноразові перевезення до місць відпочинку; інші перевезення, що не заборонені пунктом 55 цих Правил.

Договір на здійснення нерегулярних перевезень, що укладається між юридичною або фізичною особою та автомобільним перевізником у письмовій формі, повинен містити дату і час здійснення перевезень, початковий та кінцевий пункти маршруту, маршрут перевезення і державний реєстраційний номер транспортного засобу та мету поїздки.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.12.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (перевізник) та ОСОБА_3 (замовник) укладено Договір про здійснення нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньообласних маршрутах протяжністю понад 50 км та міжобласних маршрутах, предметом якого є здійснення позивачем за плату перевезення організованої замовником групи пасажирів у кількості 19 осіб та їх багажу. Список пасажирів наведено в Інформаційному листі щодо здійснення нерегулярних перевезень пасажирів №1218, що є додатком до даного договору (п. 1.1. розділу 1 Договору).

Колегія суддів звертає увагу, що список пасажирів позивачем не було надано ані до перевірки, ані до суду. Слушним є і доводи відповідача про те, що договором кількість пасажирів визначена у 19 осіб, фактично у транспортному засобі знаходився 21 пасажир при дозволений кількості у 20 пасажирів згідно технічної документації. Крім того, транспортний засіб позивача не був обладнаний трафаретом із написом червоною фарбою "Нерегулярне перевезення" на білому фоні, як це передбачено п. 60 Правил 176, а зазначений вище договір не містив мети поїздки.

Слід також зазначити, що Правила № 176 забороняють у разі здійснення нерегулярних перевезень: здійснення перевезень одним автомобільним перевізником або одним транспортним засобом за одним маршрутом, або між тими самими пунктами більш як два рази на тиждень; організація (зокрема шляхом пропонування фізичним особам проїзду самостійно або за допомогою інших осіб чи засобів масової інформації) та здійснення перевезення за заздалегідь визначеними напрямками, надання послуг з перевезення автобусом за заздалегідь визначеним маршрутом, між визначеними кінцевими пунктами, з установленими часом відправлення, прибуття і вартістю проїзду; встановлення та стягнення плати за проїзд з окремих пасажирів; самовільне (не передбачене умовами договору) визначення початкових, проміжних і кінцевих пунктів перевезення; здійснення посадки та висадки пасажирів у пунктах і на зупинках, визначених для посадки і висадки пасажирів на маршрутах з регулярним перевезенням. Під час здійснення нерегулярних перевезень водію забороняється проводити посадку та/або висадку пасажирів у не визначених договором місцях. У разі порушення зазначених вимог перевезення не вважається нерегулярним і повинно здійснюватись відповідно до вимог, які встановлені для регулярних або регулярних спеціальних перевезень.

Спірною постановою №039620 від 07 листопада 2024 р. до позивача застосовано штраф як за відсутність документів, які мають бути у перевізника при здійсненні нерегулярних пасажирських документів (табличка з написом "Нерегулярне перевезення"), так і за відсутність документів, які мають бути у перевізника при здійсненні регулярних пасажирських перевезень (схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду). В Акті перевірки не зазначено, який вид перевезення здійснював позивач. У письмовому відзиві на позовну заяву твердження позивача про те, що він здійснював нерегулярне пасажирське перевезення відповідачем не спростовано. Письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідачем не поданий.

За відсутності доводів та доказів протилежного, колегія суддів виходить із того, що позивач 07.12.2023 здійснював нерегулярне пасажирське перевезення, що також було встановлено і судом першої інстанції.

За вимогами п. 60 Правил № 176 при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень передній трафарет автобуса має містити напис червоною фарбою "Нерегулярне перевезення" на білому фоні.

Колегія суддів зауважує, що ці Правила визначають порядок здійснення перевезень пасажирів та їх багажу автобусами, таксі, легковими автомобілями на замовлення, а також обслуговування пасажирів на автостанціях і є обов`язковими для виконання організаторами регулярних перевезень, замовниками транспортних послуг, автомобільними перевізниками, автомобільними самозайнятими перевізниками, персоналом автомобільного транспорту, автостанціями та пасажирами.

Отже, порушення позивачем п. 60 Правил № 176 має наслідком відповідальність на підставі статті 60 Закону №2344-III.

Згідно з абзацом 3 частини першої статті 60 Закону №2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення, яке полягає у відсутності схеми маршруту, розкладу руху, таблиці вартості проїзду, яке поставлено позивачу у провину, стосується виключно регулярних пасажирських перевезень, тому колегія суддів приймає доводи позивача в цій частині, що наведені ним в апеляційній скарзі. Проте, ці доводи в цілому не впливають на правомірність спірної постанови, зважаючи на наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності. Відсутні, на думку колегії суддів, і законні підстави для скасування спірного припису, відповідно до якого у транспортному засобі встановлено додаткове місце, чим порушено статтю 34 Закону №2344-III.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 р. в адміністративній справі №160/6152/24 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 26 листопада 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий

суддя Н.П. Баранник