Справа № 460/27538/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

за результатами вирішення заяви про відвід

18 грудня 2024 року Р і в н е №460/27538/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дорошенко Н.О. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури, про визнання протиправним та скасування рішення.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

29.10.2024 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючої судді Дорошенко Н.О. від розгляду адміністративної справи № 460/27538/23.

Ухвалою суду від 17.12.2024 визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Дорошенко Н.О. необґрунтованою та передано справу № 460/27538/23 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і підлягає визначенню у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

17.12.2024, за результатами автоматизованого розподілу заяви про відвід судді між суддями, адміністративну справу № 460/27583/23 передано судді Поліщук О.В. для вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частинами одинадцятою-дванадцятою статті 40 КАС України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, заява позивача про відвід судді Дорошенко Н.О. розглянута суддею Поліщук О.В. в порядку письмового провадження.

Обґрунтовуючи подану заяву ОСОБА_1 зазначає про упередженість судді під час судового засідання, яке відбулось 23.10.2024, "самоусуненням суддею від виконання вимог ст. 79 КАС України, щодо порядку долучення, дослідження і повернення доказів в адміністративній справі". Стверджує, що відзив на позовну заяву відповідачем було подано 15.01.2024, при цьому відповідачем не зазначалась, які саме докази відповідач не може подати разом з відзивом. "Разом з тим, наступного дня 16.01.2024, тобто поза межами і всупереч встановленого ч. 4 ст. 79 КАС України строку, ... відповідач подає до суду клопотання у якому просить долучити до матеріалів справи докази відео та аудіо записи", відтак, на думку позивача, "суддя в силу імперативу приписів ч. 8 ст. 79 КАС України не мала ні прав, ні повноважень приймати до розгляду під час судового засідання, яке відбулося 23.10.2024 о 14:00 год, подані відповідачем 16.01.2024 через підсистему "Електронний суд" докази", ... що вказує на нехтування суддею своїми обов`язками та фактом порушення присяги".

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених в основу заяви про відвід судді, судом встановлено наступне.

Ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

21.12.2023 позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків, в якій, серед іншого, позивач просила суд витребувати від КДКА Рівненської області всі матеріали, на підставі яких прийнято рішення про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката Криворучко Лариси Сергіївни.

Ухвалою суду від 01.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Задоволено заяву позивача про витребування у відповідача додаткових доказів, у зв`язку з чим, керуючись статтею 80 КАС України, суд витребував у відповідача належним чином засвідчені копії рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Рівненської області від 30.08.2023 "Про порушення дисциплінарної справи стосовно адвоката ОСОБА_1 ", а також всіх матеріалів, на підставі яких прийнято оскаржуване рішення. Цією ж ухвалою суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов тривалістю не більше 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд вказав, що в зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

До електронного кабінету відповідача ухвала суду від 01.01.2024 доставлена 02.01.2024, що підтверджується відомостями комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" Рівненського окружного адміністративного суду.

15.01.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву та, 16.01.2024 - клопотання про долучення аудіо- та відео-звукозаписів до матеріалів справи.

За правилами, встановленими ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Так, відповідно до ч. 6, 7 ст. 80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи дату отримання (02.01.2024) відповідачем ухвали суду від 01.01.2024 про відкриття провадження у справі, якою також витребувано у відповідача додаткові докази, встановлений судом 15-денний строк для подання відзиву та витребуваних доказів закінчувався 17.01.2024.

Отже, відповідачем у встановлений судом 15-денний строк подано до суду відзив на позовну заяву, а також додаткові докази.

Надалі, ухвалою суду від 12.07.2024 постановлено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду справи № 460/27538/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 29.07.2024.

Ухвалою суду від 06.09.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

23.10.2024 у судовому засіданні, під час розгляду справи по суті, за участю всіх учасників справи суд досліджував докази у справі, зокрема матеріали дисциплінарної справи стосовно адвоката Криворучко Лариси Сергіївни, що на думку заявника свідчить про упередженість судді та самоусунення суддею від виконання вимог статті 79 КАС України, щодо порядку долучення, дослідження і повернення доказів в адміністративній справі та є підставою для відводу судді.

Так, підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені статею 36 КАС України.

За правилами частин першої та другої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Отже, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

До оціночних підстав належать такі підстави, як: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Іншими словами, особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді при розгляді конкретної судової справи та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Судом встановлено, що підставою для відводу судді Дорошенко Н.О. позивач посилається на наявність "інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді" (п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України).

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина перша статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладений в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

У пунктах 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02) зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Практика Європейського суду з прав людини вказує на те, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (п. 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

Таким чином, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно встановити наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом дотримання процесуальних прав, свобод та інтересів сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо). Інакше, особиста безсторонність суду (судді) презюмується.

Враховуючи наведене, посилання позивача на прийняття суддею до розгляду недопустимих доказів є безпідставним, оскільки позивач висловлює незгоду із процесуальним рішенням судді. При цьому, доказів упередженості або необ`єктивності судді у вирішенні даної справи для цілей відводу на підставі пункту 4 частини першої статті 36 КАС України суду не надано.

Утім, суд зауважує, що за приписами ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Це закономірно, адже незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними рішеннями суду під час судового розгляду справи є підставою для їх оскарження в апеляційному чи касаційному порядку і саме суди вищих інстанцій можуть надавати оцінку процесуальним рішенням суду.

У зв`язку з цим суд зазначає, що незгода позивача із процесуальними рішеннями (діями) судді сама собою не може бути підставою для відводу, адже в іншому разі це може стати приводом для зловживання недобросовісним учасником своїми процесуальними правами на шкоду правосуддю та правам інших учасників процесу, використовуватись як механізм затягування розгляду справи та усунення від її розгляду судді лише з тих мотивів, що учасник не погоджується з процесуальними рішеннями (діями) судді під час розгляду справи.

Відтак, підстав для відводу судді Дорошенко Н.О. передбачених статтями 36 КАС України, судом не встановлено, а тому заява про відвід головуючої судді по справі № 460/27583/23 задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Дорошенко Наталії Олексіївни у справі № 460/27538/23 .

Адміністративну справу № 460/27538/23 передати для продовження розгляду тим самим складом суду.

Суддя Ольга ПОЛІЩУК