Справа № 379/1545/24
Суддя: Разгуляєва О. В.
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 379/1545/24
Провадження № 2-а/379/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі головуючої судді Разгуляєвої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 4 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції Зяхор Іван Вікторович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

У С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 30.10.2024 поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону підрозділу патрульної поліції в місті Біла Церква та Білоцерківського району УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Зяхором Іваном Вікторовичем відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3373580, якою притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн за те, що він 19.10.2024 близько 23 год 24 хв. по вул. Соборна, 10 в с. Велика Вовнянка Білоцерківського району (Таращанська ОТГ) керував транспортним засобом не маючи при собі та не пред`явив на законну вимогу поліцейського для перевірки та фіксування даних, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, свідоцтві про реєстрацію ТЗ та полісі ОСЦПВ власників наземних ТЗ, чим порушив п.п.2.1.А, 2.1.Б, 2.1.Г ПДР України. Позивач вказує, що він свою провину категорично заперечує та з указаною постановою не погоджується в повній мірі, з огляду на те, що він не керував транспортним засобом. Також, відеозаписами з БК не підтверджено факту його керування транспортним засобом ВАЗ 21061 з н.з. НОМЕР_1 . При винесенні постанови інспектор жодним чином не врахував пояснень позивача про те, що він не керував транспортним засобом, а тому і не зобов`язаний пред`являти посвідчення водія. Водночас, справа про вчинення нібито позивачем даного правопорушення розглянута в смт. Ставище Київської області, а не за місцем вчинення адміністративного правопорушення чи за місцем проживання порушника. Оскаржувану постанову позивач не отримував у день її складення. Така постанова була надіслана працівниками поліції рекомендованим листом вих. № 4960 від 31.10.2024. Покликаючись на це, позивач стверджує, що в його діях відсутні як подія, так і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а тому просить суд поновити строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3373580 від 30.10.2024 про накладення адміністративного стягнення та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3373580 від 30.10.2024, винесену поліцейським 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капралом поліції Зяхором Іваном Вікторовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та провадження у справі закрити

25.11.2024 суд постановив ухвалу, якою прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. В указаній ухвалі суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали; а також запропонував відповідачу подати до суду матеріали адміністративної справи, на підставі яких винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3373580 від 30.10.2024 на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП, у строк до 03.12.2024 (а.с.22).

26.11.2024 відповідач ДПП отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, що вбачається з довідки про доставку електронного документу до електронного кабінету підсистеми «Електронний суд» (а.с.25), крім того, 19.11.2024 позов з усіма додатками, було переведено в електронну копію, з якою відповідач міг ознайомитися в електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд».

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 25.11.2024 та копію позовної заяви з додатками в електронному вигляді третій особі поліцейському Зяхору І.В. було направлено 26.11.2024 за місцем роботи на офіційну електронну адресу установи (а.с.24).

29.11.2024 від представника відповідача ДПП Сороки К.В. через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву з додатками та підтвердженням направлення їх копій позивачу та його представнику (а.с.46-51). Указаний відзив мотивовано тим, що 19.10.2024 при патрулюванні у Білоцерківському районі в с. Велика Вовнянка по вул. Соборна, 10, поліцейськими о 23 год. 24 хв., було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який не мав при собі та не пред`явив на законну вимогу поліцейського для перевірки та фіксування даних, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, свідоцтві про реєстрацію ТЗ та полісі ОСЦПВ власників наземних ТЗ, чим порушив п.п.2.4.А, 2.1.А, 2.1.Б, 2.1.Ґ ПДР України, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. ОСОБА_1 відповідно до вимог законодавства повинен був мати при собі вищезазначені документи та на вимогу поліцейського пред`явити їх. Винесена постанова відповідає вимогам КУпАП, а в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 126 КУпАП, дії інспектора поліції при розгляді справи та складанні постанови відповідали і ґрунтувались на вимогах закону. Разом з тим, на спростування тверджень позивача ОСОБА_1 щодо того, що транспортним засобом він не керував, представником відповідача надано диски з відеозаписом події 19.11.2024 та розгляду справи 30.10.2024 за участю ОСОБА_1 ..

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Так, судом було встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Відповідно до вищезазначеної постанови, ОСОБА_1 19.10.2024 року близько 23 год. 24 хв. по вул. Соборна, 10 в с. Велика Вовнянка Білоцерківського району (Таращанська ОТГ) керував транспортним засобом не маючи при собі та не пред`явив на законну вимогу поліцейського для перевірки та фіксування даних, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, свідоцтві про реєстрацію ТЗ та полісі ОСЦПВ власників наземних ТЗ, чим порушив п.п.2.4.А, 2.1.А, 2.1.Б, 2.1.Ґ ПДР України, за що адміністративна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. У випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у Постанові від 06.12.2016 (справа №800/9/16) зазначено, що поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду є наявність обставин, які створили об`єктивні перешкоди для звернення особи з адміністративним позовом і подолання яких для цієї особи було неможливим або ускладненим.

Тобто, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998 року, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі «Gradescolo S.R.L. проти Молдови» Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верхового суду від 18 березня 2021 року у справі №200/11827/19-а.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 3373580 винесена 30.10.2024 року.

13.11.2024 року позивач подав до Таращанського районного суду Київської області засобами поштового зв`язку адміністративний позов про оскарження постанови. Позивач в обґрунтування поважності причини пропуску оскарження спірної постанови посилається на той факт, що копію постанови на місці її складання він не отримував, а її копію він отримав 14.11.2024 року у відділенні АТ «Укрпошта» м. Тараща.

Надаючи оцінку обставинам пропуску строку звернення до суду та наданим документам, суд зазначає, що судом не приймаються посилання позивача на той факт, що ним було пропущено строк оскарження постанови з поважної причини, так як з дослідженого відеозапису оспорюваної події було встановлено, що ОСОБА_1 , був присутній під час складання постанови 30.10.2024, йому було відомо про її існування та розгляд вказаної справи. Крім того, до суду з позовом він звернувся за день, до отримання оскаржуваної постанови, відтак, останній був обізнаний, як стверджує, про порушення своїх прав.

Законом не передбачений обов`язок особи отримувати копії постанов, що виносяться щодо них. Проте реалізуючи своє право на відмову від отримання постанови, особа має розуміти наслідки вчиненої нею дії, зокрема початок перебігу строку на оскарження постанови.

Отже суд дійшов висновку, що позивач був присутній під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 30.10.2024, був обізнаний, як стверджує, про порушення своїх прав, знав про винесення оскаржуваної постанови, що дає підстави стверджувати про те, що позивач знав про порушення свого права саме в день винесення даної постанови 30 жовтня 2024 року. У разі незгоди із прийнятим рішенням працівника поліції, позивач не був позбавлений можливості отримати оскаржувану постанову відразу, після її винесення та звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, в тому числі скасування оскаржуваної постанови.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувана постанова приймалась за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і позивач добровільно відмовився отримувати її копію, і саме з цього моменту на думку суду почався відлік строку на звернення до суду для оскарження вище вказаної постанови.

Верховний Суд зазначає, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути: день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи; день отримання поштового відправлення, в якому особі надіслано рішення, яке вона оскаржує; день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії; день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Суд вважає за необхідне зазначити, що поважними причинами пропуску строку на звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

За змістом частин третьої-четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд висновує про відсутність підстав для поновлення строку позивачу на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском строку оскарження.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 241, 248, 294 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський 2 взводу 1 роти 2 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському районі УПП у Київській області ДПП капрал поліції Зяхор Іван Вікторович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено та підписано 17.12.2024.

Головуючий:О. В. Разгуляєва