Справа № 160/25423/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до ІНФОРМАЦІЯ_1
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
23.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 , що полягає у поверненні без реалізації заяви ОСОБА_2 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з здійсненням постійного догляду за своїм батьком, який на підставі висновку ЛКК потребує постійного стороннього догляду, що передбачено пунктом 9) частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 розглянути заяву про оформлення відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_2 від 09.08.2024 року на підставі пункту 9 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення за результатами розгляду заяви згідно п. 60 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» №560 - з врахуванням висновків суду по даній справі.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем засобами поштового зв`язку було направлено заяву про відстрочку від мобілізації, до якої долучено необхідні документи. У відповідь на адвокатський запит щодо розгляду вказаної заяви позивачем отримано відповідь, відповідно до змісту якої заяву по суті не розглянуто та зазначено, що для уточнення облікових даних, позивачу необхідно з`явитися до центру комплектування. Оскільки відповідачем заяву про відстрочку від мобілізації по суті не розглянуто, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність.
25.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залишено позов без руху, через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 25.09.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк та уточнив другий пункт прохальної частни позову, виклавши його в наступній редакції: зобов`язати комісію з розгляду питань з надання відстрочки від призову на військову службу при 4 відділі ІНФОРМАЦІЯ_6 розглянути по суті заяву ОСОБА_2 від 09.08.2024 року про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у зв`язку з здійснення постійного стороннього догляду за своїм батьком, який на підставі висновку ЛКК потребує постійного догляду, та ухвалити одне із передбачених пунктом 60 Постанови КМУ №560 рішень за наслідком розгляду такої заяви.
01.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач правом надання відзиву на позову не скористався, ухвалу про відкриття провадження доставлено до електронного кабінету останнього в підсистемі «Електронний суд» - 02.10.2024 року, позов з додатками 02.10.2024 року.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
10.08.2024 року військовозобов`язаний ОСОБА_2 за допомогою засобів поштового зв`язку АТ «Укрпошта» звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про оформлення йому відстрочки на підставі п. 9 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Дана заява була отримана посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 14.08.2024 року, про що свідчить зворотнє повідомлення рекомендованого листа про вручення.
Згідно додатку 5 постанови Кабінету Міністрів України №560 ОСОБА_2 долучив до заяви про оформлення відстрочки усі необхідні документи, а саме:
- письмові пояснення до заяви про оформлення відстрочи;
- свідоцтво про народження ОСОБА_2 ;
- паспорт та РНОКПП ОСОБА_2 ;
- паспорт та РНОКПП ОСОБА_3 ;
- акт № 48 встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) (додаток 8 до Порядку №560);
- висновки ЛКК №1574 та 1575.
Позивач не отримав результату розгляду по суті поданої ним заяви від ІНФОРМАЦІЯ_6 , з огляду на що адвокатом Позивача було направлено до Відповідача адвокатський запит з метою отримання прийняте рішення Комісією з перевірки наявності прав громадян на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_6 за результатом розгляду заяви про оформлення відстрочки.
02.09.2024 року адвокатом було отримано відповідь на адвокатський запит, у відповіді серед іншого зазначається:«14.08.2024 р. ОСОБА_2 звернувся до четвертого відділу з заявою про надання відстрочки на підставі п.9ч.1 ст. 23 через послуги Укрпошти. Особисто не з`являвся. Оскільки ОСОБА_2 має статус непридатний в мирний час, обмежено здатний у воєнний час та не проходив військово-лікарську комісію для уточнення свого статусу придатності до військової служби, лист було повернуто без реалізації. Рекомендуємо ОСОБА_2 в найкоротші терміни з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення своїх облікових даних».
Оскільки відповідачем заяву про відстрочку від мобілізації по суті не розглянуто, позивач вважає, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу вимог ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.
Також Указом Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.
У подальшому Указами Президента України воєнний стан неодноразово продовжувався. Станом на дату розгляду справи воєнний стан в Україні триває.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).
Частинами 1, 3, 5 ст.1 цього Закону передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок, серед іншого, включає: дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
Згідно ч.1 ст.39 Закону №2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до визначення, наведеного у ст.1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року №3543-XII (далі - Закон №3543-XII), мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Положеннями ст.22 вказаного законодавчого акту визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Поряд з цим, у ст.23 Закону №3543-XII передбачені підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно підп.8 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487), призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Постанова №560), який, серед іншого, визначає: процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Згідно п.60 Порядку №560, для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Відповідно до п.58 Постанови №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
Відповідні органи, в яких працюють посадові (службові) особи, зазначені у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, надсилають завірену копію довідки про надання таким особам відстрочки (додаток 6) до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, у якому така особа перебуває на військовому обліку.
Згідно абз.10 п.60 Постанови №560, для продовження строку дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язаний з виданням Указу Президента України про продовження строку проведення мобілізації подає (надсилає) на розгляд комісії заяву у паперовій або електронній формі, зокрема, у разі технічної реалізації засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста.
Аналіз наведених правових норм свідчить, що військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних та надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
При цьому, суд враховує, що розділом Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення Постанови №560 законодавець чітко розмежував такі дії, як особисто подають, надсилають, подають (надсилають).
Власне, для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5 такі особи надсилають) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою та визначені законом документи.
За позицією позивача, він, подавши особисто засобами поштового зв`язку заяву та документи для вирішення питання про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, дотримався процедури особистого їх подання.
З цього приводу суд зазначає, що в п. 58 Порядку № 560 наявний імператив особисто подати на ім`я голови комісії заяву за формою, визначеною у додатку 4.
Формулювання особисто подають на ім`я вказує саме на необхідність особистої присутності для подання документів без можливості заміни цього процесу відправкою документів поштою чи через інші канали зв`язку. Воно передбачає, що особа має особисто з`явитися до відповідної установи і вручити документи адресату, який вказаний у зазначеному формулюванні.
У цьому випадку термін особисто підкреслює необхідність фізичної участі особи. Йдеться про безпосереднє подання документів, яке передбачає вручення документів конкретному адресату або його представнику; ідентифікацію особи, яка подає документи; офіційне оформлення факту прийому документів. Натомість надсилання документів поштою не передбачає особистого вручення документів адресатом.
Формулювання особисто подають на ім`я не може бути розтлумачено як надіслати документ на ім`я або подати документи шляхом направлення на адресу тощо, оскільки це прямо суперечить його змісту. Слово особисто вказує на те, що дія виконується фізичною присутністю конкретної особи. Це означає, що документи подаються не через посередників або сторонніх осіб, а безпосередньо тією людиною, яка повинна їх подати. Надсилання документів поштою, через кур`єра або електронні сервіси суперечить цьому підходу, оскільки особа не є присутньою фізично під час передачі.
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що право на відстрочку від призову на строкову військову службу, військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондує з обов`язком призовників, військовозобов`язаних, резервістів дотримуватися правил військового обліку. При цьому, право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом.
На підставі вищевикладеного, оскільки заяву про відстрочку від мобілізації було направлено засобами поштового зв`язку, суд дійшов висновку, що позивачем не було дотримано вимоги щодо особистої подачі заяви про відстрочку від мобілізації, як передбачено п.58 Постанови №560, а тому відповідачем не було допущено протиправної бездіяльності щодо повернення без реалізації заяви ОСОБА_2 про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з здійсненням постійного догляду за своїм батьком, який на підставі висновку ЛКК потребує постійного стороннього догляду, що передбачено пунктом 9) частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому підстави для задоволення позову відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 в особі ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язати вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв