Справа № 160/27200/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет про забезпечення позову у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень,-
11.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 10.10.2024 року через систему Електронний суд позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет про забезпечення позову у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
07.11.2024 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що по-перше, відповідач вдається до певних маніпуляцій не повністю цитуючи положення нормативно-правових актів. У відзиві відповідач посилається на ст. 15 Закону України №481/95-ВР зазначаючи, що ці норма передбачає, що "відповідно до частини 52 статті 15 Закону України №481/95-BP, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови; встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії". Однак, якщо ознайомитися з офіційним текстом вказаного закону в редакції станом на момент призначення фактичної перевірки, то стає зрозумілим, що зазначені відповідачем підстави для анулювання ліцензії у вказаному законі взагалі відсутня. Натомість, ст. 15 Закону України №481/95-ВР передбачає, що ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі: акта, що засвідчує факт відмови суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) та/або його посадових (службових) осіб без законних підстав у допуску уповноважених представників контролюючого органу до проведення перевірки, складеного відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 Податкового кодексу України. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису; акта про встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцем провадження діяльності, яка підлягає ліцензуванню. До такого акта долучається мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису. З поданих відповідачем доказів вбачається, що мультимедійна інформація щодо фіксації зазначеного факту технічними приладами та/або технічними засобами, що здійснюють або мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису, та/або засобами фото-, кінозйомки, відеозапису чи звукозапису у відповідача відсутня. Натомість до відзиву додана фотографія одного невідомого об`єкту, з якої не вбачається місто зйомки, місце зйомки, дата та час зйомки, особа, яка здійснювала зйомку, неможливо встановити кому належить об`єкт зафіксований на фото, як власне і не вбачається з відповідного фотознімку, що саме він доводить. По-друге, у наданому відповідачем акті про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці зазначено, що начебто якийсь невідомий представник позивача від ознайомлення з актом відмовився про що складено відповідний акт. Проте, акт про відому від ознайомлення у матеріалах справи відсутній. Що вказує на те, що насправді акт про відмову від доступу нікому з представників позивача не надавався. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У цій справі відповідачем належним чином не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, ба більше, надав докази, які підтверджують протиправність рішень відповідача. Отже, на переконання позивача існують всі підстави для ухвалення судом рішення про визнання протиправними та скасування відповідних розпоряджень відповідача про анулювання ліцензій виданих позивачу.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.10.2024 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.
Одночасно із поданою до суду позовною заявою товариством з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет до суду подано заяву про забезпечення позову, за наслідками розгляду якої, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 року відмовлено повністю.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що 13.08.2024 року товариство з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет зареєстровано у статусі юридичної особи. Основним видом діяльності (КВЕД 47.11) є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.
З метою здійснення господарської діяльності позивачем отримані наступні ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами:
У наказі від 20.09.2024 року № 4412-п на проведення фактичної перевірки за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Гагаріна, буд.175А «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Кібер Буллет» міститься посилання на підстави проведення перевірки, а саме: пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Проте, представником ТОВ «Кібер Буллет» (продавець) в порушення вимог п.81.1 ст.81 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки було відмовлено.
У зв`язку із чим, ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 23.09.2024 року №2203/04-36-09-02/45587740 «Про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску) ТОВ «Кібер Буллет».
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході виходу на фактичну перевірку ТОВ «Кібер Буллет» за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Гагаріна, буд.175А, встановлено факт відмови від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску), про що складено відповідний акт від 23.09.2024 року №2203/04-36-09-02/45587740 .
Вважаючи спірні розпорядження Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про анулювання ліцензій протиправними та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Щодо вирішення справи по суті, суд вказує наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Відповідно до положень підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
Згідно з підпунктом 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.
Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.
При цьому, Закон №481/95-ВР є спеціальним законом, який регулює відносини у сфері виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі, зокрема, тютюновими виробами.
Згідно з положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Згідно з положеннями пункту 80.1 статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2 статті 80 ПК України передбачено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з підстав визначених пунктом 80.2 ст.80 ПК України.
Відповідно до підпунктів 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
У наказі від 20.09.2024 року № 4412-п на проведення фактичної перевірки за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Гагаріна, буд.175А «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Кібер Буллет» міститься посилання на підстави проведення перевірки, а саме: пп. 80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Отже, фактичні перевірки позивача призначені для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 року у справі №320/1864/21.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Представником ТОВ «Кібер Буллет» (продавець) в порушення вимог п.81.1 ст.81 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755- VI (зі змінами та доповненнями) у допуску представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки було відмовлено.
Відповідно до абзацу 2 пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
Враховуючи вищевикладене, працівниками ГУ ДПС у Дніпропетровській області складено акт від 23.09.2024 року №2203/04-36-09-02/45587740 «Про відмову від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску) ТОВ «Кібер Буллет».
Отже, фактичні перевірки позивача призначені для здійснення функцій, визначених законодавством у сфері обігу підакцизних товарів.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.07.2022 року у справі №320/1864/21.
Здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу пального, є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Відповідно до абзацу 2 пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі по тексту - Закон №481), зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Зазначені зміни набирають чинності з 1 липня 2019 року.
Порядок видачі та анулювання ліцензії на виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним врегульовано нормами Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-BP «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон України №481/95-BP).
Згідно зі ст.15 Закону № 481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).
Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.
У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.
Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.
Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.
Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.
Відповідно до частини 52 статті 15 Закону України №481/95-BP, ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі:
заяви суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);
рішення про скасування державної реєстрації суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво);

несплати чергового платежу за ліцензію;

встановлення факту незаконного використання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) марок акцизного податку (стосовно імпортерів);

встановлення факту торгівлі суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольними напоями або тютюновими виробами без марок акцизного податку;

рішення суду про встановлення факту переміщення суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) алкогольних напоїв або тютюнових виробів поза митним контролем;

порушення вимог статті 15-3 цього Закону щодо продажу алкогольних напоїв, тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років або у не визначених для цього місцях;

отримання від уповноважених органів інформації, що документи, копії яких подані разом із заявою на отримання ліцензії, не видавалися/не погоджувалися такими органами;

встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії;

встановлення факту здійснення роздрібної торгівлі через реєстратори розрахункових операцій (книги обліку розрахункових операцій), не зазначені в ліцензії;

встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії;

порушення термінів звернення до органу ліцензування щодо зміни відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання (у тому числі іноземному суб`єкту господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) ліцензії;

відмови, без законодавчих підстав, від доступу представника контролюючого органу до проведення перевірки відповідно до вимог статей 80, 81 ПК України, на підставі акта, складеного посадовими (службовими) особами податкового органу, який засвідчує факт відмови.

Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході виходу на фактичну перевірку ТОВ «Кібер Буллет» за адресою: м. Дніпро, пр.-т. Гагаріна, буд.175А, встановлено факт відмови від доступу представників контролюючого органу до проведення фактичної перевірки господарської одиниці (кіоску), про що складено відповідний акт від 23.09.2024 року №2203/04-36-09-02/45587740.

Крім того, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області в ході виходів на фактичні перевірки ТОВ «Кібер Буллет» за адресами: м. Дніпро, вул. Інженерна, буд.2Б, м. Дніпро, вул. Калинова, буд.87А, встановлено факти відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, про що складено відповідні акти від 23.09.2024 року №2189/04-36-09-02/45587740 та від 23.09.2024 року №2227/04-36-09-02/45587740.

Таким чином, на виконання вимог абзацу 11 частини 52 статті 15 Закону №481/95-BP, ГУ ДПС у Дніпропетровській області прийняті розпорядження №319-рл від 24.09.2024 року в частині анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами ТОВ «Кібер Буллет» реєстраційний номер №2405603, 2405599, 2405773, які сформовані та направлені в електронній формі.

Відповідно до ст.15 Закону №481/95-BP ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Суд зазначає, що розпорядження №319-рл від 24.09.2024 року про анулювання ліцензій винесені на підставі порушення вимог абзацу 5 частини 52 статті 15 Закону № 481/95-ВР, а не на підставі статті 3 Закону №481/95-ВР.

Тому, посилання позивача у своєму позові на статтю 3 Закону №481/95-ВР є необгрунтованими та безпідставними.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет.

Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет про забезпечення позову у справі за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Кібер Буллет до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування розпоряджень відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник