Справа № 380/30336/23
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/30336/23 пров. № А/857/22705/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Бруновської Н.В. та Хобор Р.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2024р. в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Львівській обл. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про примусове стягнення податкового боргу (суддя суду І інстанції: Ланкевич А.З., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 05.08.2024р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

26.12.2023р. (згідно з відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції - 27.12.2023р.) за допомогою системи «Електронний суд» позивач Головне управління /ГУ/ ДПС у Львівській обл. звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив стягнути з відповідача фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу в розмірі 156766 грн. 53 коп. (Т.1, а.с.1-4).

Розгляд справи здійснений судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в письмовому провадженні) (Т.1, а.с.26-27).

26.04.2024р. за допомогою системи «Електронний суд» позивач подав уточнення позовних вимог, згідно яких просив стягнути з відповідача фізичної особи ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу в розмірі 54045 грн. 29 коп. (Т.1, а.с.234-236).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2024р. заявлений позов задоволено; стягнуто з відповідача Фізичної особи-підприємця /ФОП/ ОСОБА_1 на користь бюджету податковий борг в розмірі 54045 грн. 29 коп. (Т.1, а.с.254-260).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ФОП ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заявленого позову відмовити (Т.2, а.с.1-7).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що аналіз матеріалів справи свідчить про відсутність доказів скерування на адресу відповідача податкових повідомлень-рішень, на підставі яких сформовано суму податкового боргу. При цьому, надані списки згрупованих рекомендованих відправлень є неналежної якості, не містять інформації про вкладені документи до поштового відправлення, а тому не можуть підтверджувати скерування податкових повідомлень-рішень на адресу відповідача.

У зв`язку із вищевикладеним спірний податковий борг нараховано безпідставно, копії відповідних повідомлень-рішень не долучено до справи.

Позивач ГУ ДПС у Львівській обл. скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права та ухвалив законне і справедливе судове рішення (Т.2, а.с.40-43).

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Розглядувані відносини по стягненню податкового боргу регулюються приписами ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (п.41.2 ст.41 ПК України).

Право контролюючих органів на звернення до суду з позовом щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини передбачене пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України.

Згідно п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п.95.2 вказаної статті).

За правилами п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Вирішуючи наведений спір, суд першої інстанції виходив з того, що сума податкового боргу (податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) відповідача в межах заявлених позовних вимог складає 54045 грн. 29 коп.

Вказаний борг складається з суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачених фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік, який виник внаслідок нарахувань, зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях №№ 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, що винесені позивачем 08.06.2021р.

До матеріалів справи долучена податкова вимога форми «Ф» № 0-1305 від 31.12.2021р. на загальну суму 7400 грн. 94 коп., яка в установленому порядку вручена відповідачу.

Доказів погашення вказаного податкового боргу під час судового розгляду не здобуто.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення суми податкового боргу, з огляду на наступне.

Із змісту заявленого ГУ ДПС у Львівській обл. позову (із урахуванням уточнених вимог) слідує, що його предметом є стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_1 податкового боргу в загальному розмірі 54045грн. 29 коп. за звітний період 2020 року.

За таких обставин під час розгляду справи суд повинен перевірити підстави та періоди виникнення вказаної заборгованості, правильність обчислення суми боргу, наявність або відсутність платежів в рахунок погашення цієї суми (повного чи часткового), а також з`ясувати та зазначити у своєму рішенні, із яких сум складається цей борг та на підставі яких документів відповідач повинен його сплачувати. При цьому, належить витребувати і дослідити зазначені документи, навівши в рішенні суму кожного платежу, граничний строк сплати податкового зобов`язання і суму штрафу за порушення цього строку.

Розглядувані правовідносини регулюються приписами ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, є податковим боргом.

Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пп.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з пп.«е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

За змістом п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Право податкового органу на направлення платнику податків податкової вимоги у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп.54.3.1 - 54.3.6 п.54.3 ст.54 цього Кодексу, виникає лише на 11-й день після отримання платником податкового повідомлення-рішення за умови неініціювання процедури оскарження такого рішення контролюючого органу.

Як встановлено судом першої інстанції, згідно облікових даних ГУ ДПС у Львівській обл. станом на 26.12.2023р. (дата звернення до суду із розглядуваним позовом) за відповідачем ФОП ОСОБА_1 обліковувався непогашений податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в розмірі 156766 грн. 53 коп.

В подальшому податковий орган уточнив заявлені позовні вимоги та визначив суму податкового боргу в розмірі 54045 грн. 29 коп.

Вказаний борг складається з суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачених фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2020 рік, який виник внаслідок нарахувань, зазначених у податкових повідомленнях-рішеннях №№ 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, що винесені позивачем 08.06.2021р.

До матеріалів справи долучена податкова вимога форми «Ф» № 0-1305 від 31.12.2021р. на загальну суму 7400 грн. 94 коп., яка в установленому порядку вручена відповідачу (Т.1, а.с.17-18, 10).

Ухвалою апеляційного суду від 04.12.2024р. з ініціативи суду витребовувано від позивача ГУ ДПС у Львівській обл. додаткові докази по справі, а саме:

відомості про діючі податкову адресу ОСОБА_1 та місце державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 із інформацією про її зміну;

детальний розрахунок суми податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової і нежитлової нерухомості, єдиного внеску за спірні періоди (із розбивкою на об`єкт, базу (об`єкт нерухомості) та період оподаткування, застосовану ставку податку - по кожному повідомленню-рішенню, із покликанням на відповідні рішення органів місцевого самоврядування про місцеві податки і збори);

копії податкових повідомлень-рішень, згідно яких сформовано суму податкового боргу, докази їх скерування на адресу відповідача;

суму податкового боргу в рамках заявленого позову станом на час апеляційного розгляду справи;

розрахунок проведених платником податків платежів, які були зараховані в рахунок погашення суми боргу, заявленого до стягнення в межах розглядуваної справи;

інформацію про здійснення податковим органом процедур відкликання податкових повідомлень-рішень та списання спірного податкового боргу (за заявою платника чи самостійно контролюючим органом), що стосуються розглядуваної справи;

докази оскарження платником винесених податкових повідомлень-рішень, податкової вимоги, а також звернення до суду із вимогами про списання безнадійного податкового боргу (за наявності);

а також визначити статус відповідача в розглядуваних правовідносинах (фізична особа чи суб`єкт господарювання).

10.12.2024р. на адресу апеляційного суду надійшла заява ГУ ДПС у Львівській обл. про виконання ухвали суду, згідно якої в зв`язку із самостійною сплатою боржником податкового боргу по єдиному податку та проведення коригування в ІКП по податку на нерухоме майно станом на 08.12.2024р. податковий борг, який є предметом розглядуваного позову, відсутній (Т.1, а.с.57-58).

Згідно з приписами п.60.1 ст.60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо:

60.1.1. сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення;

60.1.2. контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу;

60.1.3. контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі;

60.1.4. рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі;

60.1.5. рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Отже, як слідує із наданої податковим органом інформації, на момент апеляційного розгляду справи прийняті 08.06.2021р. ГУ ДПС у Львівській обл. податкові повідомлення-рішення №№ 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303, 0-1303 фактично слід вважати відкликаними через погашення сум грошових зобов`язань, а тому останні не можуть формувати суму дійсного податкового боргу.

Колегія суддів зауважує те, що завданням апеляційного суду є забезпечення правильного вирішення справи, а не лише перевірка правильності застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції.

Оскільки станом на поточну дату (під час апеляційного розгляду) вищевказані податкові повідомлення-рішення вважаються в розумінні норм ПК України відкликаними, що в цілому свідчить про відсутність спірної суми податкового боргу, тому правових підстав для стягнення з відповідача сплаченого боргу колегія суддів не убачає.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення податкового боргу в загальному розмірі 54045 грн. 29 коп., через що в задоволенні заявленого позову слід відмовити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України належить стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській обл. судові витрати за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 3220 грн. сплаченого судового збору (Т.2, а.с.19).

Оскільки представником відповідача не подані докази понесення витрат на правову допомогу в суді першої та апеляційної інстанції, тому правові підстави для стягнення останніх є відсутніми.

Покликання в апеляційній скарзі на представлення доказів понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів з моменту ухвалення судового рішення (Т.2, а.с.7) колегія суддів відхиляє, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.143 КАС України поважних причин неможливості надання таких доказів апеляційному суду не наведено.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.ст.243, 311, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05.08.2024р. в адміністративній справі № 380/30336/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській обл. до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про примусове стягнення податкового боргу, - відмовити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (юридична адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській обл. (юридична адреса: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, буд.35; код ЄДРПОУ ВП 43968090) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 3220 (три тисячі двісті двадцять) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді Н. В. Бруновська
Р. Б. Хобор
Дата складання повного тексту судового рішення: 16.12.2024р.