Справа № 990/356/24
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 грудня 2024 року

м. Київ

справа №990/356/24

адміністративне провадження №П/990/356/24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого (судді-доповідача) Хохуляка В.В.,

суддів: Дашутіна І.В., Гімона М.М., Юрченко В.П., Яковенка М.М.,

секретар судового засідання Змієвська А.С.,

за участю представника відповідача Нарольської Т.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву судді ОСОБА_2 про самовідвід у справі №990/356/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, у якому просить:

визнати протиправним рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 №2987/0/15-24 в мотивувальній частині в частині незарахування до стажу моєї роботи на посаді судді, що дає право на відставку, 0 років 9 місяців 29 днів стажу роботи на посаді старшого консультанта (відповідального секретаря президії Вищого арбітражного суду України) секретаріату Пленуму Вищого арбітражного суду України, та визначення загального стажу, що дає право на відставку;

зобов?язати Вищу раду правосуддя протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням у цій справі законної сили ухвалити рішення про зміну мотивувальної частини рішення Вищої ради правосуддя від 10.10.2024 №2987/0/15-24 «Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Київської області у зв?язку з поданням заяви про відставку», включивши до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, 0 років 9 місяців 29 днів роботи на посаді старшого консультанта (відповідального секретаря президії Вищого арбітражного суду України) секретаріату Пленуму Вищого арбітражного суду України, що є посадою, безпосередньо пов?язаною з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Вищому арбітражному суді України, і визначення загального стажу роботи, що дає мені право на відставку і застосовується для встановлення щомісячного довічного грошового утримання та визначення його розміру, у 26 років 5 місяців 25 днів.

Ухвалою Верховного Суду від 02.12.2024 відкрито провадження у справі №990/356/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії. Судове засідання з повідомленням (викликом) сторін призначено на 16.12.2024 о 11:30год.

11.12.2024 здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, відповідно до якого, колегію суддів для розгляду цієї справи визначено у складі: головуючий (суддя-доповідач) Хохуляк В.В., судді: Дашутін І.В., ОСОБА_2, Юрченко В.П., Яковенко М.М.

Ухвалою суду від 12.12.2024 адміністративну справу №990/356/24 прийнято до провадження. Заяву представника відповідача Нарольської Тетяни Степанівни про участь у судовому засіданні з розгляду справи №990/356/24 в режимі відеоконференції задоволено.

Суддя ОСОБА_2 подав заяву про самовідвід від участі у розгляді справи №990/356/24, яка вмотивована тим, що відповідачем у цій справі є Вища рада правосуддя. Водночас, ухвалою Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя № 1425/3дп/15-21 від 30.06.2021 відкрита дисциплінарна справа за скаргою ОСОБА_3 стосовно суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема, ОСОБА_2. Суддя зауважує, що вказані обставини не впливають на його неупередженість при розгляді цієї справи і не свідчать про особисту зацікавленість в результаті її розгляду. Однак, для того, щоб у сторін не виникало сумнівів у неупередженості та безсторонності суду, який розглядає дану справу, вважає за необхідне заявити самовідвід.

У судовому засіданні представник відповідача залишила вирішення даного питання на розсуд суду.

За участі представника відповідача, судом проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Вирішуючи питання про самовідвід судді ОСОБА_2, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 36 цього Кодексу суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, ніж визначені у цій статті Кодексу, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пункти 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, пункт 42, ECHR 2000-XII).

У цій справі відсутні обов`язкові підстави, визначені у статтях 36 - 38 КАС України, відповідно до яких суддя ОСОБА_2 не може брати участь у її розгляді.

При цьому, колегія суддів вважає, що факт відкриття дисциплінарної справи відносно ОСОБА_2 , питання у якій до того ж не пов`язані зі справою, яка є предметом судового розгляду, не може бути достатньою підставою для висновку про наявність у судді особистої, прямої чи опосередкованої заінтересованості в результаті справи або інших обставин, що викликають сумнів у його неупередженості та/або об`єктивності при розгляді адміністративної справи.

З огляду на наведене, а також враховуючи твердження судді ОСОБА_2 про те, що відкриття дисциплінарної справи щодо нього не впливає на його неупередженість під час розгляду цієї справи, колегія суддів не встановила будь-яких обставин, які можуть слугувати підставою для задоволення заяви про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 40, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви судді ОСОБА_2 про самовідвід від участі у розгляді справи №990/356/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 16.12.2024.

--------------------

--------------------

--------------------

--------------------

--------------------

В.В. Хохуляк

І.В. Дашутін

М.М. Гімон

В.П. Юрченко

М.М. Яковенко,

Судді Верховного Суду