Справа № 420/36393/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
18 грудня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Вікторія ХОМ`ЯКОВА, розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.01.2020 року по 11.10.2022 рік відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 фіксовану індексацію грошового забезпечення на місяць за період з 10.01.2020 року по 11.10.2022 рік включно із врахуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року залишено без руху адміністративний позов. Судом встановлено позивачці 5-ти денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали. В ухвалі зазначено, що позивачка не надала доказів невиплати їй індексації у складі грошового забезпечення, тому посилання на таку невиплату є припущенням, яке не ґрунтується на належних доказах. Також не конкретизоване посилання на невиплату індексації з 01.03.2018, оскільки доказів перебування на службі у В/Ч НОМЕР_1 в цей період немає. Немає доказів підвищення тарифної ставки у період з 10.01.2020 по 11.10.2022 та доказів того, що розмір підвищення грошового доходу не перевищував суми індексації, що склалась у місяці підвищення. Суд зазначив, що даний позов має майновий характер, тому позивач повинен зазначити ціну позову, обґрунтований розрахунок індексації-різниці, яку просить стягнути чи зобов`язати нарахувати та виплатити, та зазначити докази, які підтверджують право позивача на індексацію-різницю. Таким доказом є документи про розмір грошового забезпечення у місяці підвищення тарифної ставки, окладу та попередньому місяці з вказівкою складових з метою виключення виплат разового характеру.
Копію ухвали суду від 02.12.2024 року отримано позивачем 02.12.2024 року в його електронному кабінеті, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Суд зазначає, що позивачем не усунено недоліки, зазначені в ухвалі суду від 02.12.2024 року.
Згідно ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу (ч.4 ст. 79 КАС України). Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотання, зокрема повинно бути зазначено заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ст.80 КАС України).
Тому позивач спочатку має вжити заходи щодо самостійного витребування доказів, і лише у випадку неможливості їх отримання за незалежних від нього підстав, заявити клопотання про витребування таких доказів судом.
Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо, в тому числі, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, позов необхідно повернути позивачу з усіма доданими до нього матеріалами. Одночасно, необхідно роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Керуючись ст. ст. 169, 171, 256, 295, 297 КАС України, суд,-
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві без розгляду.
Направити позивачеві копію цієї ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Копія позовної заяви залишається в суді.
Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА