Справа № 460/10174/24
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2024 року м. Рівне №460/10174/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
визнання частково протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 06.05.2024 №6310/ в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 317561,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі акту фактичної перевірки №5815/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 , зареєстрований в органі ДПС 15.04.2024, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №6310/, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, в загальній сумі 317961,00 грн. З яких 317561,00 грн. внаслідок встановлення факту не забезпечення ведення у встановленому порядку обліку товарних запасів в місці їх продажу. Зазначає, що фактичну перевірку податковим органом проведено 13.04.2024, що припадає на вихідний день суботу, продавець повідомив що запитувані податковим органом документи будуть надані 15.04.2024, в понеділок 15.04.2024 та 18.04.2024 Позивач надав контролюючому органу запитувані документи. Наголошує, що посадові особи всупереч вимог п.44.6, п.44.7 ст. 44 ПК України не врахували надані документи, які підтверджують облік та походження товару. Відтак вважає, що ГУ ДПС у Рівненській області прийшов до помилкового висновку про порушення платником податків п.12 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

Ухвалою суду від 09.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі. Підготовче засідання у справі призначено на 08.10.2024.

24.09.2024 від ГУ ДПС у Рівненській області надійшов відзивна позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що під час перевірки контролюючим органом встановлено, зокрема, факт реалізації у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює господарську діяльність ФОП ОСОБА_1 , технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту без наявності документів, що підтверджують облік та походження товарів на загальну суму 317561,00 грн. Вказує, що позивачем порушено вимоги Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496. Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

03.10.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив ГУ ДПС у Рівненській області, що запитувані ревізором згідно запиту від 13.04.2024 документи були надані податковому органу в перший робочий день після початку фактичної перевірки 15.04.2024, та 18.04.2024. Зазначає, що 15.04.2024 відповідачу надані документи що підтверджують походження товару та ведення товарного обліку підприємцем, та, зважаючи що акт перевірки №5815/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 зареєстрований в контролюючому органі 15.04.2024, вважає що вказані документи подані позивачем до завершення фактичної перевірки. Відтак, відсутність у суб`єкта господарювання документації на товар безпосередньо в магазині не може бути віднесено до порушень установленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Крім того, посилається на вимоги ч.2 п.44.6 ст.44 ПК України, та вказує на обов`язок податкового органу врахувати отримані від позивача документи, отримані до прийняття рішення за результатами перевірки.

Ухвалою суду від 08.10.2024 закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 05.11.2024.

Ухвалою суду від 08.11.2024 розгляд справи відкладено на 26.11.2024.

Ухвалою суду від 26.11.2024 розгляд справи призначено в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований суб`єктом господарювання.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Рівненській області на підставі інформації зазначеної у листі ДПС України №1410/7/99-00-07-04-02-07 від 16.01.2024 щодо можливих порушень вимог податкового та іншого законодавства України суб`єктами господарювання, які здійснюють розрахункові операції при продажу товарів у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг на територіях торгових центрів та на ринках, та відповідно до пп.. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80, керуючись ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.80.8 ст.80, п.82.3 ст.82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, відповідно до наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 12.04.2024 №922-п та за наявності направлень від 12.04.2024 №1618/Ж3/17-00-07-05-15, №1619/Ж3/17-00-07-05-15 проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , за місцем фактичного здійснення діяльності в магазині «Patifon», розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якої складено акт 5815/Ж5/17-00-07-05-17/ НОМЕР_1 від 13.04.2024.

Згідно відомостей що зазначені в п.2.2.11 акту перевірки, позивач є платником єдиного податку.

В акті перевірки (п.20) вказано про факти, встановлені в ході перевірки. Зокрема, не забезпечено ведення, у встановленому порядку, обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент перевірки в продажу знаходяться технічно-складні побутові товари, які вказані в акті зняття залишків, на загальну суму 317561,00 грн., без будь-яких документів, які б підтверджували їх облік та походження.

При цьому, пункт 3.1 «Встановлено порушення» розділу 3 «Висновок перевірки» акту перевірки ревізорами не заповнений.

За результатами проведеної перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №6310/ від 06.05.2024, яким за порушення п.1, 2, 12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, п.1 ст.17, ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», застосовано штрафні санкції у розмірі 317961,00 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, ФОП ОСОБА_1 не погоджується з вказаним податковим повідомленням-рішенням в частині визначенні штрафної санкції в розмірі 317561,00 грн. згідно ст.20 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», у відповідності до вимог якої до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані в установленому порядку та/або не надали під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів.

Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

За пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Згідно пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

З наведених норм ПК України вбачається, що проведення фактичної перевірки для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, може бути проведено за відсутності суб`єкта господарювання, за умови вручення уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, наказу на проведення перевірки та відповідного направлення.

Враховуючи, що позивач не оскаржує наказ про призначення наведеної перевірки, тому судом не досліджується питання правомірності її призначення.

Щодо застосування до позивача відповідальності згідно податкового повідомлення-рішення №6310/ від 06.05.2024, яким за порушення п. 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», на підставі ст. 20 цього закону застосовано штраф у розмірі 317561,00 грн., суд зазначає наступне.

П.12 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон № 265/95-ВР) встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Таким чином, фізичні особи-підприємці, які перебувають на спрощеній системі оподаткування, та провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, зобов`язані вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Недотримання вказаного обов`язку має наслідком застосування фінансової санкції у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації.

Підставою для застосування штрафних санкцій за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, є встановлений факт наявності товарів в місцях їх реалізації та/або зберігання, які не обліковані у встановленому порядку, тобто виявлення товарів у надлишку (перевищення кількості товару в наявності над облікованим товаром).

Облік таких товарів за правилами п.12 ст.3 закону повинен здійснюватися на складах та/або за місцем їх реалізації.

Оскільки у розділі V ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачена відповідальність за порушення вимог лише цього Закону, тому застосування санкції, передбаченої статтею 20 цього закону можливе до суб`єкта господарювання, який не облікував товар та реалізував його, не провівши розрахунки через реєстратор розрахункових операцій.

Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 (далі - Порядок № 496) визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону №265/95-ВР зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Нормами пункту 2 розділу ІІ Порядку № 496 визначено, що цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях:

документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи;

первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта / номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.

товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку №496 облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.

ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.

Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.

Як вбачається із акту перевірки, в ході проведення фактичної перевірки встановлено, що позивачем не забезпечено введення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент перевірки в продажу знаходяться технічно-складні побутові товари, які вказані в акті зняття залишків від 13.04.2024 на загальну суму 317561,00 грн без будь-яких документів, які б підтверджували їх облік та походження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог в цій частині позивач стверджує, що податковому органу 15.04.2024 було надано витребувані ними документи, а саме: накладні про походження товару, однак ці накладні до уваги прийнято не було.

Натомість у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що на момент перевірки в реалізації фактично знаходились технічно-складні побутові товари, які вказані в акті зняття залишків, на загальну суму 317561,00 грн, проте документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження даних товарів, під час перевірки надано не було.

Надаючи оцінку вказаним доводам сторін суд виходить із наступного.

В силу припису пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Згідно із пунктом 44.6 статті 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Так, зокрема, але не виключно, у постановах від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15), від 6.08.2019 у справі № 160/8441/18, від 31.01.2020 у справі №826/15328/18), від 03.10.2023 у справі № 420/534/20 Верховний Суд сформулював такий висновок. Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Таким чином, обставина щодо порушення платником податків обов`язку, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.09.2019 у справі №802/1069/13-а.

Водночас якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Аналогічного висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов і Верховний Суд, зокрема, в постановах від 06.08.2019 у справі № 160/8441/18 та від 29.05.2020 року у справі № 826/27811/15.

Верховний Суд в постановах від 14.08.2024 у справі №560/12984/23 узагальнюючи наведені вище підходи зазначив, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.

У вказаній справі Верховний Суд вказав, що оскільки позивач подав заперечення до акту з долученням відповідних документів та пояснень, а тому, посилання скаржника на ненадання позивачем усіх належних документів до перевірки суди обґрунтовано не взяли до уваги.

Матеріалами справи підтверджується, що продавець після отримання запиту про надання документів 13.04.2024 (субота) вказала, що запитувані документи будуть надані контролюючому органу 15.04.2024 (понеділок). Відповідний запис міститься на запиті про надання документів від 13.04.2024.

16.04.2024 позивач направив на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області заяву про долучення документів до матеріалів перевірки та копії первинних документів з формою ведення обліку товарних запасів на 54 аркушах. Також вказав, що оригінали документів на товар в магазині не зберігаються, оскільки ФОП здійснює діяльність не за місцем реєстрації, яким є Рівненська область, Сарненський район, село Кузьминка, вулиця Центральна, 76. Та на вимогу податкового органу оригінали таких документів будуть надані ревізорам. Вказані документи відповідач отримав 17.04.2024.

18.04.2024 позивач направив на адресу Головного управління ДПС у Рівненській області заяву про долучення документів до матеріалів перевірки, видаткову накладну з рахунком-фактурою від 12.04.2024 з формою обліку товарних запасів. Вказані документи відповідач отримав 19.04.2024.

Тобто, після закінчення перевірки 13.04.2024 та до прийняття оспорюваного рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки 06.05.2024 суб`єкт господарювання надав документи що стосуються предмету перевірки.

Суд зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення від 06.05.2024 відповідач не врахував відповідні документи, які, спростовували висновки контролюючого органу щодо не введення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем, які були додані платником податків 16.04.2024 та 18.04.2024.

Суд констатує, що жодних пояснень щодо неврахування поданих позивачем документів під час розгляду питання про прийняття оскаржених у цій справі рішень контролюючим органом не надано.

Окремо суд зауважує, що зміни до статті 3 Закону № 265/95-ВР (щодо встановлення обов`язку надати на початок перевірки відповідних документів), а також до статті 20 Закону №265/95-ВР, які розширили дію цієї статті і на порушення, пов`язане з ненаданням до перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), внесені Законом України від 20.09.2019 №128-IX «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг» і набрали чинності 01.08.2020 .

У постановах від 27.12.2023 у справі № 280/1998/23, від 11.01.2024 у справі №420/12275/22 Верховний Суд звертав увагу, що стаття 20 Закону № 265/95-ВР у редакції до 01.08.2020 передбачала відповідальність суб`єктів господарювання за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Тобто, підставою для притягнення до відповідальності згідно із нормою у зазначеній редакції могло бути лише встановлення факту реалізації товару, який не був облікований належним чином. Водночас за змістом статті 20 Закону № 265/95-ВР у редакції, чинній з 01.08.2020, суб`єкт господарювання несе відповідальність за здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або за не надання документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Таким чином, за змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) не надання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Як вбачається із розрахунку штрафних (фінансових) санкцій, штрафні санкції в загальній сумі 317561,00 грн були застосовані до позивача за реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку.

При цьому, доказів реалізації не облікованих в установленому порядку товарів позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Натомість згідно із інформацією, вказаною в п.2.2.20 акту перевірки, позивачем не забезпечено введення у встановленому порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: на момент перевірки в продажу знаходяться технічно-складні побутові товари, без будь-яких документів, які б підтверджували їх облік та походження, тобто зазначена уже інша підстава для застосування штрафних санкцій згідно із статтею 20 Закону № 265/95-ВР, а саме: не надання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарів.

Вказане є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.05.2024 №6310/ в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 317561,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №6310/ від 06.05.2024 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 317561,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3175,61 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя У.М. Нор