Справа № 520/23210/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 р. Справа № 520/23210/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Походенко А.І.,

за участі представників:

позивача - Ковиріна О.В., Селезньової О.В., відповідача - Канівець О.О., Самойлової В.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома" до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома", з адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №5 від 23.05.2024.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома" не порушувало строки реалізації пального, передбачені п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Податкового кодексу України (не пізніше ніж за три робочі дні до початку здійснення реалізації пального), адже перша акцизна накладна зареєстрована 25.12.2023 - на 19 календарний день після реєстрації платником акцизного податку в ЄРАН, а отримання пального підприємством від постачальника не є реалізацією пального у розумінні абзацу другого п.п. 14.1.212. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України для цілей розділу VI Податкового кодексу України. Звертає увагу, що у період, який перевірявся, придбання пального частково здійснювалося безпосередньо із автоцистерн продавців в автомобільні баки транспортних засобів позивача і обсяг такого пального не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання в розумінні норми п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України. Просить урахувати,що під час перевірки позивачем контролюючому органу надано інформацію щодо проведення попередніх фактичних перевірок, зокрема довідку про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів ГУ ДПС у Харківській області від 02.10.2023 за №29662/20-40-09-02-03/23325414, якою підтверджено, що частину періоду, який перевірявся, а саме з 01.01.2023 по 30.09.2023 податковим органом вже перевірено та порушень не встановлено, тому за цей період документи повторно не надавались.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі відповідно до ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) з викликом осіб в судове засідання та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження надіслано учасникам справи до їх Електронних кабінетів в системі "Електронний суд" та ними отримано, що підтверджено довідками про доставку електронних листів (т.4 а.с.189 190).

Представником відповідача через систему "Електронний суд" надіслано відзив на позов разом з доданими до нього документами, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома" за період з 01.01.2023 по 17.11.2023 згідно з Єдиним реєстром акцизних накладних було досягнуто умов щодо реєстрації акцизного складу, а саме: отримано пальне (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) акцизними накладними в обсягах 998 205,82 л, приведених до 15°С або 996 м3.Водночас, 29.11.2023 позивачем здійснена реалізація пального для власного споживання в кількості 32 145,51 л, приведених до 15°С або 31,69 м3, що призвело до перевищення обсягів отриманого пального в обсягах, які не підпадали під визначення акцизного складу. Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничою фірмою "Рома" згідно з Єдиним реєстром акцизних накладних протягом 2023 року за період з 01.01.2023 по 29.11.2023 отримано пальне (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) в обсягах 1 030 351,33 літрів, приведених до 15°С або 1 027,69 м3, без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального та реєстрації акцизного складу. Звертає увагу, що позивачем не було подано жодних доказів на підтвердження заправлення власних автомобілів та генераторів безпосередньо при прийманні пального.

Вказане в сукупності, на думку податкового органу, свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим просить суд відмовити в їх задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма «Рома»(далі також ТОВ КВФ «Рома») зареєстроване 26.08.1992, включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за кодом 23325414, зареєстроване за адресою: 64107, Харківська область, Лозівський район, м.Первомайський, вул. Шевченка, 24, знаходиться на податковому обліку у Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків.

Позивач має ліцензію на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2001533 термін дії з 14.07.2020 до 14.07.2025, загальна місткість ємностей (3 шт.) становить 100 000 л, адреса місця зберігання пального - Україна, Харківська обл., м. Первомайський, Лісозахисний, буд. 7.

ТОВ КВФ «РОМА» зареєстровано платником акцизного податку 06.12.2023 за №7.

Позивачем 06.12.2023 зареєстровано акцизний склад «Ємності (3 шт.)», уніфікований номер акцизного складу 1021003, місцезнаходження акцизного складу Харківська обл., м. Первомайський, Лісозахисний, буд. 7.

Наказом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 18 квітня 2024 року № 42-П на підставі п.п. 19-1.1.4, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п. 19-1.1 ст. 19-1, керуючись п.п. 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (підстава - наявна інформація щодо отримання пального ТОВ КВФ «РОМА» протягом 2023 року за період з 01.01.2023 по 29.11.2023 в обсягах 1 030 351,33 літрів, приведених до 15°С або 1 027,69 м3, без реєстрації платником акцизного податку з реалізації пального та здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року Nь2755-VI (зі змінами та доповненнями), Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами та доповненнями) та інших нормативних актів, контроль за дотриманням яких покладено на органи ДПС, визначено провести з 22.04.2024 фактичну перевірку ТОВ КОМЕРЦІЙНО-ВИРОБНИЧА ФІРМА «РОМА» () тривалістю не більше 10 діб з метою здійснення контролю за дотриманням норм податкового та іншого законодавства у сфері виробництва та обігу підакцизних товарів за місцем фактичного провадження діяльності за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, вул. Шевченка, буд. 24 за період діяльності з 01.01.2023 по дату закінчення перевірки.

На підставі зазначеного наказу, направлень від 18 квітня 2022 року Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено фактичну перевірку ТОВ КВФ «Рома», за результатами якої складено акт перевірки від 30.04.2024 за № 249/35-00-04-05-13/23325414 (далі також акт перевірки).

За висновками акта перевірки (розділ 4) встановлено порушення позивачем:

- п.п. 230.1.2 п.230.1 ст. 230 Податкового кодексу України, а саме: своєчасність реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу. Відповідальність за це порушення встановлено п. 128-1.2 ст. 128-1 Податкового кодексу України;

- п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України, а саме: не надано товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, картки рахунку 203 «ТМЦ:Дизпаливо» та обороно-сальдові відомості рахунку 203 «ТМЦ:Дизпаливо» за період, що перевірявся, з 01.01.2023 по 30.09.2023, паспорта, свідоцтва про повірку та/або сертифікати відповідності на засоби вимірювальної техніки, а саме: витратоміри-лічильники. Відповідальність за це порушення встановлено п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України.

На підставі акта перевірки Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення №5 від 23.05.2024 про застосування до ТОВ КВФ «Рома» на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, пункту 128-1.2 статі 128-1 Податкового кодексу України штрафу в розмірі 1000000,00 грн у зв`язку із виявленим порушенням підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України (т.1 а. с. 154-156).

Скориставшись правом на оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення у судовому порядку, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

За змістом позовної заяви ТОВ КВФ «Рома» не погоджується з висновками акта перевірки, які слугували підставою для застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно до податкового повідомлення-рішення №5 від 23.05.2024.

По суті спірних правовідносин суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України врегульовані Законом України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі - Закон № 481/95-ВР).

Згідно з частиною першою статті 15 Закону № 481/95-ВР оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

За змістом частини восьмої статті 15 Закону № 481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Частиною тридцять другою статті 15 Закону № 481/95-ВР встановлено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії документів, перелік яких встановлений частиною тридцять восьмою цієї статті.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального (частина сорок третя статті 15 Закону №481/95-ВР).

У статті першій Закону № 481/95-ВР надано визначення таких термінів:

- місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ, що засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Однак, Закон № 481/95-ВР не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям «споруди», «обладнання», «ємності». Водночас, якщо загальні визначення понять «споруда» та «обладнання» є більш чітко окресленими, то поняття «ємність» таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі № 481 робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.

В аналогічних правовідносинах Верховний Суд у постанові від 19 липня 2023 року у справі № 520/11327/2020 дійшов висновку, що у зв`язку з тим, що Закон № 481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, підлягають врахуванню норми Податкового кодексу України (далі ПК України), які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема, й місць його зберігання.

Відповідно до абзаців першого - третього підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території (далі - приміщення), розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, пакування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального..

Цією ж нормою (абзац шостий) встановлено, що не є акцизним складом, зокрема: приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Отже, передбачений цією нормою виняток застосовується при сукупності умов, а саме:

1) загальна місткість розташованих на території (в приміщенні) ємностей не перевищує 200 кубічних метрів;

2) суб`єкт господарювання (власник або користувач такого приміщення або території) отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів;

3) пальне використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і суб`єкт господарювання не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Відсутність однієї з наведених умов виключає можливість визнання відповідної території/приміщення не акцизним складом. Відповідно, у випадку, якщо протягом календарного року суб`єкт господарювання отримує пальне в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), він зобов`язаний до часу, коли буде здійснена господарська операція, в результаті якої виникнуть обставини, які зумовлять обов`язок реєстрації акцизного складу, зареєструвати останній.

Тобто, саме з моменту, коли платник податків вже достеменно знає, що відпадає хоча б одна з обов`язкових умов, передбачена абзацом шостим підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України, він зобов`язаний здійснити реєстрацію акцизного складу.

Такі висновки у подібних спірних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду 17 серпня 2023 року справа №160/15431/21.

Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 420/4383/23 дійшов висновку, що конструкція пункту «б» підпункту 14.1.6 пункту 14.1 статті 14 ПК України пов`язує умову отримання протягом календарного року пального в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів, саме з суб`єктом господарювання, а не з місцем зберігання пального. Отже, обсяг отриманого суб`єктом господарювання протягом календарного року пального визначається сумарно по всіх приміщеннях та/або територіях, на яких розміщені ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального.

Відсутність з вини платника податку реєстрації акцизних складів у системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового платником податку - розпорядником акцизного складу - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 1000000 гривень (п. 128-1.2. ст. 128-1 Податкового кодексу України).

За матеріалами справи протягом періоду, що перевірявся контролюючим органом, ТОВ КВФ «РОМА» отримувало нафтопродукти в основних постачальників:

- ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ЛИХАЧОВСЬКИЙ" () згідно з договором поставки нафтопродуктів № 2/101022 від 10.10.2022;

- ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» () згідно з договором купівлі-продажу товарів № 25ДГ-24907/20 від 26.06.2020;

- ТОВ "ЛЮКСОНН" () згідно з договором поставки нафтопродуктів №0510/3 від 10.05.2022;

- ТОВ "ДІАМАНТ-ТРЕЙДШГ"() згідно з договором поставки № 141 від 27.12.2022;

- ТОВ «ВОГ РЕСУРС» () згідно з генеральним договором поставки нафтопродуктів № /01/2021 від 22.01.2021 та договором поставки партіями з використанням паливних карток № 040419-30/12/2022 П00462 від 30.12.2022.

Крім того, за даними ЄРАН за період з 01.01.2023 по 29.11.2023 ТОВ КВФ «РОМА» отримувало пальне від ОСОБА_1 , податковий номер , з ознакою 4 «реалізація пального у паливний бак транспортного засобу або тару споживача з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним», а саме: Бензини моторні з вмістом свинцю 0,013 г/л або менше: інші бензини в кількості 615 л, приведених до 15°С та Гази нафтові та інші вуглеводні в газоподібному стані в кількості 20 810 л, приведених до 15°С.

За період, що перевірявся, ТОВ КВФ «РОМА» здійснювало відвантаження нафтопродуктів на власне споживання пального.

Як зазначено в акті перевірки, згідно з ЄРАН за період з 01.01.2023 по 29.04.2024 ТОВ КВФ «РОМА» отримано пального в кількості 1 573 495,89 л, приведених до 15°С, що часткового підтверджено наданими видатковими накладними та ТТН за період з 01.10.2023 по 23.04.2024.

Разом з цим, за результатами аналізу Єдиного реєстру акцизних накладних за 2023 рік ТОВ КВФ «Рома» за період з 01.01.2023 по 29.11.2023 отримано пальне (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії) за 37 акцизними накладними в обсягах 1 030 351,33 л, приведених до 15°С або 1 027,69 м3 (інформація наведена у додатку № 1 до акта перевірки).

Вказані обставини позивачем не заперечуються, як і не заперечуються обставини щодо придбання вказаної кількості пального у період з 01.01.2023 по 29.11.2023.

Разом з цим позивачем зазначено, що при прийманні пального від постачальників розвантаження частини пального (дизпаливо) відбувається у баки транспортних засобів, а залишок пального у ємності для зберігання.

Так, ТОВ КВФ «РОМА» використовує у господарській діяльності 141 автомобіль, що відповідає даним форми 20-ОПП від 14.05.2021. Крім того, з метою безперебійної роботи виробництва та відвантаження продукції під час аварійних та планових відключень електроенергії позивачем використовуються власні генераторні установки у кількості 3 шт, кожна з яких обладнана паливним баком місткістю 1900 л.

Позивач вказує, що у період, який перевірявся контролюючим органом, придбання пального частково здійснювалося безпосередньо із автоцистерн постачальників у автомобільні баки транспортних засобів загальним об`ємом 31 625 л та у генераторні установки загальним об`ємом 5 700 л.

Суд враховує доводи позивача про те, що обсяг пального, заправлений у паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або технічному обладнанні, пристрої не враховується до обсягу отриманого пального в ємності для навантаження-розвантаження та зберігання пального у розумінні приписів підпункту 14.1.6. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України.

Однак, суд відхиляє доводи позивача про те, що часткове надходження палива у період з 01.01.2023 по 29.11.2023 здійснено виключно напряму у паливні баки автомобілів та генераторних установок позивача, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, на підставі яких можна встановити такий характер діяльності позивача, зокрема товарно-транспортних накладних, актів приймання пального, видаткових накладних, подорожніх листів, інших документів первинного бухгалтерського обліку, на підставі яких здійснювалося оприбуткування та списання палива, оборотно-сальдових відомостей та інших документів, які б підтвердили факт реального надходження палива безпосередньо напряму у паливні баки автомобілів та генераторних установок позивача. Документів щодо використання пального такими установками також не надано.

Натомість позивачем надано до матеріалів справи відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів за період з 01.01.2023 по 29.11.2023, за змістом яких позивачем здійснювалося відпускання нафтопродуктів водіям ТОВ КВФ «РОМА». Відомості обліку підписані працівниками ТОВ КВФ «РОМА»: комірником ОСОБА_2 , директором автотранспортного департаменту Андрєєвим В. О., бухгалтером Скоблик Л. М., та затверджені директором ТОВ КВФ «РОМА» ОСОБА_3 , скріплені печаткою ТОВ КВФ «РОМА».

Вказані відомості обліку видачі паливно-мастильних матеріалів спростовують посилання позивача на те, що розлив палива (без зберігання) був здійснений від постачальника безпосередньо до баків транспортних засобів та генераторів позивача.

Згідно з додатком №1 до акта перевірки обсяги пального, придбані ТОВ КВФ «РОМА» у ОСОБА_1 (з ознакою 4 «реалізація пального у паливний бак транспортного засобу або тару споживача з акцизного складу, який є місцем роздрібної торгівлі пальним, на яке отримано ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним»), не враховані контролюючим органом при визначенні обсягів перевищення придбання пального за період з 01.01.2023 по 29.11.2023.

Отже, позивачем у період з 01.01.2023 по 29.11.2023 було досягнуто умов щодо реєстрації акцизного складу, адже він мав ємності для зберігання пального, що перевищують 200 кубічних метрів, та отримав (придбав) пальне в обсягах, що перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), а саме у період з 01.01.2023 по 29.11.2023 - 1 030 351,33 л. (дизельне пальне), проте подав заяву про реєстрацію платника акцизного податку з реалізації пального або спирту етилового та/або акцизних складів форми 1-АКПС лише 06.12.2023 (р/н від 06.12.2023).

З огляду на зазначене висновки контролюючого органу про порушення позивачем положень підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України та застосування до ТОВ КВФ «РОМА» відповідальності, передбаченої пунктом 128-1.2 статті 128-1 цього Кодексу, є правильними.

Суд відхиляє доводи позивача щодо необхідності врахування довідки про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні виробництва і обігу підакцизних товарів ГУ ДПС у Харківській області від 02.10.2023 за №29662/20-40-09-02-03/23325414, якою підтверджено, що частину періоду, який перевірявся, а саме з 01.01.2023 по 30.09.2023 податковим органом вже перевірено та порушень не встановлено, оскільки висновки такої перевірки знаходяться поза межами спірних правовідносин та на правильність вирішення цього спору не впливають.

Доводи позивача про необхідність урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду 13.07.2022 у справі №420/14724/20, суд уважає безпідставними, оскільки вказана постанова прийнята за інших фактичних обставин, установлених судами (обсяг отриманого пального не перевищував встановлений податковим законодавством розмір).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З огляду на те, що позивач не спростував встановлених актом перевірки порушень та не довів обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, водночас, відповідач довів правомірність прийнятого рішення, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийняте відповідно до приписів Податкового кодексу України, є правомірним та скасуванню не підлягає.

Отже, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома".

З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 132, 134, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробнича фірма "Рома" (, адреса: 64107, Харківська область, Лозівський район, м. Первомайський, вул. Шевченка, 24) до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (, адреса: вул. Благовіщенська, 30, м. Харків, 61052) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 17 грудня 2024 року.

Суддя О.В.Шевченко