Справа № 360/994/24
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/994/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом адвоката Стадніка Ігоря Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Стадніка Ігоря Андрійовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі третя особа), відповідно до якого позивач, з урахуванням уточнення від 09.09.2024 просить суд:

визнати протиправним та cкасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області № 93 від 10.06.2024 про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2024 про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зарахувавши до роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, роботу диспетчером відділення швидкої медичної допомоги та диспетчером центральної оперативної диспетчерської служби з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування пред`явленого позову зазначено, що ОСОБА_1 за час своєї трудової діяльності працювала медичним працівником з 13.10.1989 по 01.01.2021 роки та набула право на призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», дата призначення 23.10.2023, яку продовжує отримувати станом на сьогоднішній день.

03.06.2024 позивач звернулась через сервісний центр Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві із заявою № 6692 про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області № 93 від 10.06.2024 позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років. Зокрема відповідачем зазначено у рішенні, що ОСОБА_1 з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007, з 01.01.2021 по 30.09.2023 працювала на посадах, які відсутні в переліку закладів і установ охорони здоров`я, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно постанови КМУ від 04.11.1993 № 909, а саме робота на посадах диспетчера відділення швидкої медичної допомоги та на посаді диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби.

Отже, відповідачем не було зараховано позивачці період роботи на посаді «Диспечера» з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007, з 01.01.2021 по 30.09.2023 роки в якості роботи, що дає право на пенсію за вислугою років.

Не погоджуючись із прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області рішенням, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Від представника відповідача 30.10.2024 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого ГУ ПФУ в Дніпропетровській області просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 03 червня 2024 року звернулася через сервісний центр Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві із заявою № 6692 про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно принципу екстериторіальності заяву позивача розподілено для опрацювання на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням № 93 від 10.06.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено в нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій за відсутності стажу за вислугу років на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я та відповідно до п. е частини першої ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Згідно наданих довідок № 24 від 17.03.2020 № 24д від 21.03.20.23 та трудової книжки НОМЕР_1 від 13.10.1981 страховий стаж на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, становить 26 років.

Позивачу не зараховано до спеціального стажу період роботи з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007 з 01.01.2021 по 30.09.2023, оскільки заявниця працювала на посадах, які відсутні в переліку закладів і установ охорони здоров`я, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно постанови КМУ від 04.11.1993 № 909, а саме робота на посадах: диспетчера відділення швидкої медичної допомоги та на посаді диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби.

Враховуючи вищевикладене, підстави для виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно по пункту 7-1 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування згідно заяви від 03.06.2024 відсутні, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи за вислугу років.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві правом надати пояснення щодо пред`явленого позову не скористався.

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву адвоката Стадніка Ігоря Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.09.2024 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви адвоката Стадніка Ігоря Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 25.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 01.11.2024 витребувано з Міністерства охорони здоров`я України інформацію про те, чи відносяться посади диспетчера відділення швидкої медичної допомоги (у періоди з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007) та диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби (у період з 01.01.2021 по 30.09.2023) до середнього медичного персоналу, що передбачено Розділом ІІ "Охорона здоров`я" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.

Ухвалою суду від 20.11.2024 повторно витребувано від Міністерства охорони здоров`я України інформацію, зупинено провадження у справі до отримання витребуваної інформації від Міністерства охорони здоров`я України.

Ухвалою суду від 10.12.2024 поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 10.12.2024 витребувано від Луганської обласної державної адміністрації інформацію про те, чи відноситься посада диспетчера відділення швидкої медичної допомоги (у періоди з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007) до середнього медичного персоналу, що передбачено Розділом ІІ "Охорона здоров`я" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909. Зупинено провадження у справі до отримання витребуваної інформації від Луганської обласної державної адміністрації (Луганської обласної військової адміністрації).

Ухвалою суду від 18.12.2024 поновлено провадження по справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд дійшов такого.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , відповідно до довідки від 26.01.2024 №3008- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в м. Києві, як отримувач пенсії за віком з 23.10.2023.

03.06.2024 ОСОБА_1 звернулась через сервісний центр Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві із заявою № 6692 про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно принципу екстериторіальності заяву позивача розподілено для опрацювання на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням № 93 від 10.06.2024 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачу відмовлено в нарахуванні та виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій за відсутності спеціального стажу за вислугу років на посаді, що дає право на пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я та відповідно до п. е частини першої ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення.

В обґрунтування спірного рішення відповідачем зазначено, що згідно наданих довідок № 24 від 17.03.2020, № 24д від 21.03.20.23 та трудової книжки НОМЕР_1 від 13.10.1981 страховий стаж на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років, становить 26 років 11 місяців 07 днів.

Позивачу не зараховано до спеціального стажу період роботи з 01.11.1992 по 02.05.1993, з 11.05.1998 по 31.08.2007 з 01.01.2021 по 30.09.2023, оскільки заявниця працювала на посадах, які відсутні в переліку закладів і установ охорони здоров`я, що дають право на пенсію за вислугу років відповідно постанови КМУ від 04.11.1993 № 909, а саме робота на посадах: диспетчера відділення швидкої медичної допомоги та на посаді диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби.

Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 93 від 10.06.2024 протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону № 1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

За приписами частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

За приписами підпункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 згаданого Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати такої допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191.

Пунктом 2 згаданого Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Згідно з пунктами 5, 6, 7 Порядку № 1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення (пункт 6 Порядку № 1191).

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію за нормами Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058, станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.

Обставиною, що слугувала підставою для відмови у нарахуванні та виплаті позивачу визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги є відсутність необхідного спеціального стажу за вислугу років, а саме не зарахування відповідачем до такого спеціального стажу спірних періодів роботи позивача: з 01.11.1992 по 02.05.1993 та з 01.05.1998 по 31.08.2007 на посаді диспетчера відділення швидкої медичної допомоги у Комунальній установі «Кремінське районне територіальне медичне об`єднання», а також з 01.01.2021 по 30.09.2023 на посаді диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби (медицина) Кремінської підстанції екстреної медичної допомоги.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 13.10.1981 вбачається, що ОСОБА_1 у період:

з 01.11.1992 по 02.05.1993 та з 01.05.1998 по 31.08.2007 працювала на посаді диспетчера відділення швидкої медичної допомоги у Комунальній установі «Кремінське районне територіальне медичне об`єднання», що також підтверджено довідками № 24 від 17.03.2020, №28 від 26.03.2024, виданими КНП «Кремінська багатопрофільна лікарня Кремінської районної ради»;

з 01.01.2021 по 30.09.2023 працювала на посаді диспетчера центральної оперативної диспетчерської служби (медицина) Кремінської підстанції екстреної медичної допомоги, що також підтверджено довідкою № 24д від 21.09.2023, виданою КНП Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф».

Зміст Розділу ІІ "Охорона здоров`я" Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909 (далі - Перелік закладів і установ) в частині "Найменування закладів і установ" містить зазначення: «Лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно -епідеміологічні заклади, діагностичні центри, а в частині "Найменування посад" містить зазначення «лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад)».

При цьому, зміст пункту 2 "Примітки" цього нормативно-правового акта визначає, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених відповідним переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Матеріали справи містять копію диплома позивача від 03.03.1984 серії НОМЕР_4 за спеціальністю фельдшер та відповідні свідоцтва до вказаного диплома про проходження підвищення кваліфікації та перепідготовки молодших медичних і фармацевтичних спеціалістів у 1999, 2004, 2009, 2013,2018 роках за посадою фельдшер-диспетчер.

Право на набуття пенсії за вислугу років, передбаченої пунктом "е" статті 55 Закону №1788-ХІІ, пов`язане не тільки з місцем роботи - закладом охорони здоров`я, а й з посадою, яку обіймає працівник, - лікарі та середній медичний персонал.

За змістом частини першої розділу 2 "Охорона здоров`я" Переліку № 909 право виходу на пенсію за вислугу років мають, зокрема, лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).

У Переліку № 909 (розділ 2) відсутня така посада як середній медичний персонал, проте суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» оперативно-диспетчерська служба центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є структурним підрозділом центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф, який з використанням телекомунікаційних мереж, програмних, технічних та інших засобів забезпечує у цілодобовому режимі: прийняття, формування та передачу інформації про виклики екстреної медичної допомоги; інформаційну підтримку та координацію дій бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги і закладів охорони здоров`я щодо надання екстреної медичної допомоги.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про екстрену медичну допомогу» станція екстреної (швидкої) медичної допомоги є закладом охорони здоров`я, основне завдання якого забезпечення постійної готовності бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги до надання екстреної медичної допомоги відповідно до положень цього Закону у цілодобовому режимі та координація їх діяльності з оперативно-диспетчерською службою центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф на території відповідної адміністративної одиниці.

Відповідно до підпункту 1.3 Розділу 1 Переліку закладів охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ від 28 жовтня 2002 року № 385, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 листопада 2002 року за № 892/7180, станція швидкої медичної допомоги та обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є закладами переливання крові, швидкої та екстреної медичної допомоги та відносяться до закладів, визначених Розділом 2 «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909.

До посад середнього медичного персоналу (молодших спеціалістів з медичною освітою) належать посади медичних працівників, робота на яких вимагає від фахівця спеціальної медичної освіти.

Професія «Диспетчер оперативно-диспетчерської служби (медицина)» належить до професій, які потребують від працівника кваліфікації за дипломом про вищу освіту, яка відповідає рівню молодшого спеціаліста, бакалавра або спеціаліста, що проходить післядипломну підготовку (стажування або інтернатуру), розділу «Фахівці» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78. Охорона здоров`я, затвердженим наказом МОЗ від 29 березня 2002 року № 117 (до 2007 року «середні медичні працівники», наказ МОЗ від 23 жовтня 1991 року № 146 «Про атестацію середніх медичних працівників»).

Аналізуючи наведені норми законодавства, суд дійшов висновку, що посади «диспетчер відділення швидкої медичної допомоги» у період 01.11.1992 02.05.1993 та «фельдшер диспетчер відділення швидкої медичної допомоги» у період 01.05.1998 31.08.2007, які займала ОСОБА_2 , відносяться до середнього медичного персоналу за фахом «Фельдшер», що підтверджується дипломом Кремінського медичного училища (диплом: серія НОМЕР_5 від 03.03.1984 р.), кваліфікаційними вимогами до працівників середнього медичного персоналу відповідно до специфіки роботи медичного закладу та займаної посади. На данні посади для прийому викликів від населення та передачу їх виїзним бригадам приймалися особи лише з середньою медичною освітою (Приказ МЗ СССР від 29.12.1984 р. № 1490).

Отже, дані посади відносяться до середнього медичного персоналу та відповідають вимогам (незалежно від найменування посад), що передбачені Розділом II «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909, як і посада «Диспетчер оперативно-диспетчерської служби (медицина)» Кремінської підстанції екстреної медичної допомоги КНП Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», що дає право на зарахування спірних періодів роботи до спеціального стажу за вислугою років.

Наведене підтверджується також інформацією Міністерства охорони здоров`я України та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації (Луганської обласної військової адміністрації), наданою на виконання вимог ухвал суду щодо витребування доказів, з яких вбачається, що:

посада «Диспетчер оперативно-диспетчерської служби (медицина)» Кремінської підстанції екстреної медичної допомоги КНП Луганської обласної ради «Луганський регіональний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» відноситься до середнього медичного персоналу, що передбачено Розділом 2 «Охорона здоров`я» Переліку;

посади «диспетчер відділення швидкої медичної допомоги» у період 01.11.1992 02.05.1993 та «фельдшер диспетчер відділення швидкої медичної допомоги» у період 01.05.1998 31.08.2007 відносяться до середнього медичного персоналу та відповідають вимогам (незалежно від найменування посад), що передбачені Розділом II «Охорона здоров`я» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 (зі змінами та доповненнями).

Наведені обставини дають підстави для висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на викладене, суд вважає, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області № 93 від 10.06.2024 винесене не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправним і підлягає скасуванню.

Відповідно похідна вимога щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2024 про виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, зарахувавши до роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, роботу диспетчером відділення швидкої медичної допомоги та диспетчером центральної оперативної диспетчерської служби, з урахуванням висновків суду, підлягає задоволенню.

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн, відповідно до платіжної інструкції № від 23 серпня 2024 року.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 968,96 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Стадніка Ігоря Андрійовича в інтересах ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 16, ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області № 93 від 10.06.2024 про відмову у виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.06.2024 про призначення та виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до спеціального стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, роботу диспетчером відділення швидкої медичної допомоги та диспетчером центральної оперативної диспетчерської служби, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя К.Є. Петросян