Справа № 460/13695/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у адміністративній справі
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
У провадженні суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 460/13695/24 позовну заяву задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Печерський район) у здійснені ОСОБА_1 , перерахунку і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з урахуванням вимог частини другої статті 137, статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року №1402-УІІІ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 у стаж роботи, який дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання за денною формою навчання у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1987 року по 30.06.1991 року, що становить 01 рік 11 місяців, календарний період проходження строкової військової служби в лавах військово-морського флоту з 03.11.1983 року по 04.11.1986 року, що становить 03 роки 2 дні та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, що становить 01 рік 07 місяців 03 дні, визначивши суддівський стаж 37 років 10 місяців 10 днів, з врахуванням періоду роботи на посаді судді 31 рік 04 місяці 06 днів; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 03.08.2024 року, у розмірі 84 % від суддівської винагороди (грошового утримання) судді, який працює на відповідній посаді та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум довічного грошового утримання; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На адресу суду від представника позивача, адвоката Шайхлісламової Яни Василівни надійшла заява про вирішення питання щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, які Мойсюк Микола Іванович сплатив за надання правничої допомоги, у справі № 460/13695/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

До матеріалів заяви представником позивача приєднано Квитанції про доставку до зареєстрованого Електронного кабінету Користувачів ЄСІТС - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у справі № 460/13695/24.

Таким чином, відповідачі належним чином повідомлені про можливість подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, однак зазначеним правом не скористалися. А тому суд розглядає заяву за наявними матеріалами.

Як встановлено ч.3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи, що судове рішення розглянуто у письмовому провадженні, то суд дійшов висновку про необхідність розгляду зазначеної заяви у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та докази, подані в обґрунтування заяви про винесення додаткового рішення, проаналізувавши аргументи щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно зазначити наступне.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

При цьому, статтею 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.3 та ч.4 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У позовній заяві позивач заявив про стягнення на його користь судових витрат на правничу допомогу в загальному розмірі 20 000 грн.

На обґрунтування вказаних витрат позивач додав до матеріалів позову копію Договору про надання професійної правничої допомоги від 02.09.2024 для ОСОБА_1 та копію товарного чека № 1 від 02.09.2024 щодо сплати за Договором про надання професійної правничої допомоги б/н від 02.09.2024.

Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що заява позивача підлягає до задоволення частково.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", "East/West Alliance Limited" проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи встановлені обставини, а також зміст та обсяг наданих послуг, суд вважає заявлений представником позивача до відшкодування розмір правової допомоги за складання та подання позову явно завищеним та таким, що підлягає зменшенню.

Зважаючи на те, що дана справа належить до категорії справ незначної складності, її розгляд здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, а також беручи до уваги значну кількість сталої судової практики у спірних правовідносинах та фактичний обсяг виконаної роботи, на переконання суду, розумно обґрунтованими є заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 5000,00грн., а їх стягнення у такому розмірі не становитиме надмірний тягар для державної установи.

Разом з тим, у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області необхідно відмовити за безпідставністю. Позаяк суд зауважує, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі № 460/13695/24 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишено без задоволення.

Таким чином, заява про відшкодування позивачу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву представника позивача, адвоката Шайхлісламової Яни Василівни, про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти заяви про стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16,м. Київ,04053, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368)

Суддя Д.П. Зозуля