Справа № 500/6344/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6344/24

18 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2024 року згідно рапорту командира зведеного підрозділу 146 орвп ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , на ст. сержанта ОСОБА_1 накладено стягнення та оголошено «догану» за порушення вимог зберігання зброї. Стягнення на момент пред`явлення позову уже приведено до виконання.

В порушення вимог ст. 97 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, при накладенні дисциплінарного стягнення військовослужбовцю письмового наказу (розпорядження) оголошено не було, копію такого особисто не вручено, у зв`язку із чим на адресу військової частини позивачем надіслано запит від 10 жовтня 2024 року, про витребування такого, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Позивач вважає, що наказ про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у виді догани від 22.09.2024 року є протиправним, оскільки прийнятий з грубим порушенням процесуальних та матеріальних норм, містить суперечливі висновки, зроблені на підставі неналежним чином досліджених доказів.

Ухвалою суду від 25.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 12.11.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 1, 2 розділу І Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Пункт 4 розділу І Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів.

Згідно пунктів 3, 4 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.06.2005р. №359 в органах військового управління згідно з вимогами цієї Інструкції розробляються інструкції, які визначають особливості зберігання стрілецької зброї та боєприпасів у підпорядкованих військових частинах, які затверджуються відповідним командиром (керівником, начальником) органу військового управління. Забезпечення обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів є обов`язком командирів (керівників, начальників) структурних підрозділів, органів військового управління, військових частин. Командири військових частин завжди повинні мати точні дані про наявність і стан стрілецької зброї та боєприпасів. Вони зобов`язані забезпечити належний порядок їх охорони, обліку, зберігання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

Відповідно до пункту 48 розділу ІІІ Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: б) догана.

Пунктом 83 розділу ІІІ Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» зазначається, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Тобто, за наявною виною військовослужбовця, відсутня доцільність проведення службового розслідування.

Пунктами 97, 98 розділу ІІІ Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» передбачено про те, що про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

З метою якісної організації ремонту (відновлення) озброєння та військової техніки, відповідно до розпорядження вищого командування, по місцю дислокації в межах Дніпропетровської та Донецької областей України сформовано зведений підрозділ НОМЕР_2 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із числа особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022р. №50 сержанта резерву ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 14.08.2024р. №213 старшого сержанта ОСОБА_1 направлено у відрядження у розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта ОСОБА_1 шляхом накладення дисциплінарного стягнення «Догана», останнього 22.09.2024р. було повідомлено (доведено під підпис позивача) безпосередньо командиром зведеного підрозділу 146 орвп ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_1 ) та надіслано рапорт на адресу командира військової частини НОМЕР_1 (вх. №7040 від 25.09.2024р.) для відображення накладеного стягнення в наказі командира військової частини НОМЕР_1 . Згідно доданої позивачем до позовної заяви копії рапорту від 22.09.2024р. відсутній підпис останнього про доведення, а значить дія позивача є свідомою маніпуляцією та такою що не відповідає дійсності та вводять в оману суд.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.10.2024р. №273 старшого сержанта ОСОБА_1 направлено у відрядження до військової частини НОМЕР_3 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 31.10.2024р. №283 старший сержант ОСОБА_1 прибув з відрядження (військової частини НОМЕР_3 ).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.11.2024р. №285 старший сержант ОСОБА_1 вибув для проходження до нового місця служби.

Відтак, дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого сержанта ОСОБА_1 шляхом накладення дисциплінарного стягнення «Догана» є правомірними (відповідають чинній нормативно-правовій та законодавчій базі) та такими що відповідають порядку притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності.

На підставі викладеного, представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 20.11.2024 ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 12.12.2024 о 11:30 год.

12.12.2024 до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив від позивача, відповідно до якої вказано на безпідставність та необґрунтованість відзиву відповідача, оскільки зазначені в ньому відомості не відповідають дійсності.

Учасники справи подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а тому враховуючи положення статей 194, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи положення ч.3 ст.194, ч.9 ст.205 та ч.4 ст. 229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду даної справи в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

22 вересня 2024 року згідно рапорту командира зведеного підрозділу 146 орвп ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_2 , на ст. сержанта ОСОБА_1 накладено стягнення та оголошено «догану» за порушення вимог зберігання зброї. Стягнення на момент пред`явлення позову уже приведено до виконання.

В порушення вимог ст. 97 ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України, при накладенні дисциплінарного стягнення військовослужбовцю письмового наказу (розпорядження) оголошено не було, копію такого особисто не вручено, у зв`язку із чим на адресу військової частини позивачем надіслано запит від 10 жовтня 2024 року, про витребування такого, що підтверджується рекомендованим повідомленням.

Не погодившись із оскаржуваним наказом про притягнення старшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, прийнятого (оголошеного) на підставі рапорту від 22 вересня 2024 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено загальні обов`язки військовослужбовців.

Так, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни: додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно пункту 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (надалі- Дисциплінарний статут).

Відповідно до п. 2 розділу 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

У спірних правовідносинах службове розслідування не проводилося. Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України наведене тлумачення таких термінів, як службова перевірка та службове розслідування.

Під службовою перевіркою розуміється комплекс заходів, які здійснюються відповідно до цього Порядку, з метою перевірки інформації про вчинення правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, встановлення осіб, які вчинили правопорушення.

Службовим розслідуванням є комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин (умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Відтак, слід розуміти, що проведення службового розслідування може бути призначено не у кожному випадку порушення виконавської дисципліни, проте, з метою встановлення підстав для його проведення є обов`язковою службова перевірка, в процесі якої встановлюється інформація щодо правопорушення.

У розділі II Порядку № 608 вказані випадки, за яких службове розслідування може призначатися, і такі випадки стосуються невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до тяжких наслідків, чи завдали шкоди державі, а також в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

Також у даному розділі передбачено випадки, коли службове розслідування не призначається, зокрема, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Згідно вимог розділу VII Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, з метою перевірки інформації про факт правопорушення, з`ясування наявності підстав для призначення службового розслідування, обставин порушення виконавської дисципліни, а також якщо особу правопорушника не встановлено, але виявлено факт правопорушення, проводиться службова перевірка, під час якої встановлюються: особа, яка вчинила дисциплінарне правопорушення або порушення виконавської дисципліни; обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення виконавської дисципліни; не виконані або неналежно виконані військовослужбовцем розпорядження, доручення, вказівки начальників, службові обов`язки; наявність чи відсутність події, з приводу якої призначалась перевірка.

Як видно з матеріалів справи, службова перевірка відносно позивача не проводилась, тобто не було здійснено заходів з метою з`ясування обставин правопорушення або порушення виконавської дисципліни; наявність чи відсутність події вчинення правопорушення, що є порушенням порядку притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Вищенаведене свідчить, що за своєю правовою природою висновок службового розслідування є службовим документом, який фіксує факт проведення службового розслідування і є носієм доказової інформації про обставини, що стали підставами для його призначення.

Зафіксовані в результатах службового розслідування обставини можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень суб`єкта владних повноважень, в основу яких покладені зазначені в ньому висновки.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Стала судова практика підтверджує наявність узгодженої позиції, що невиконання уповноваженим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідачем не наведено мотивів, за яких він вважає, що службова перевірка в даному випадку також не була обов`язковою.

Як зазначено вище, виходячи з приписів Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, службова перевірка має передувати прийняттю рішення або про призначення службового розслідування або про застосування дисциплінарного стягнення за наявності відповідних підстав.

Виходячи з наявних доводів, службова перевірка відповідачем не проводилась, а відповідно, обставини (час, місце, спосіб, наслідки тощо) правопорушення або порушення вимог зберігання зброї у належний спосіб встановлені не були. Не з`ясовано також і причини, що зумовили вчинення порушення, адже позивачу не було запропоновано надати відповідні пояснення щодо обставин порушення.

Отже, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати пояснення щодо обставин події під час вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що свідчить про порушення права на участь у процесі прийняття рішення відносно нього, а також про необґрунтованість оскаржуваного рішення. Докази щодо відмови надати пояснення стосовно обставин порушення відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач фактично позбавив права позивача надати пояснення під час прийняття оскаржуваного рішення; не було дотримано принципу пропорційності; не враховано усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, зокрема, рішення прийняте виключно на підставі рапорту та без врахування позиції сторони, щодо якої прийнято оскаржуване рішення.

З огляду на викладене, враховуючи, що у разі непроведення службового розслідування спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнято відповідачем без належного обґрунтування та конкретизації фактичних обставин допущеного правопорушення, то його вина не є доведеною, що свідчить про наявність підстав для його скасування. Право відповідача щодо проведення службового розслідування не спростовує необхідність доведення вини військовослужбовця в кожному конкретному випадку.

Беручи до уваги вищенаведені обставини та наведені норми права, суд зазначає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 КАС України, згідно яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи по суті відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність прийняття оскаржуваного наказу відносно позивача. Натомість, позивачем доведено обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача.

Доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваного наказу суд відхиляє, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

З огляду на те, що позивач у даній категорії справ звільнений від сплати судового збору, суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати наказ про притягнення старшого сержанта ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, прийнятого (оголошеного) на підставі рапорту від 22 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ).

Головуючий суддя Подлісна І.М.