Справа № 260/6658/24
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2024 року м. Ужгород№ 260/6658/24
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд.4, м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1. Розглянути дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області задовольнити повністю.

3. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера ОСОБА_2 .

4.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю ОСОБА_2 у загальному розмірі 360 705.59 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 ( далі позивачка) являється вдовою померлого пенсіонера ОСОБА_2 та отримує з 01.10.2023 пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_2 .

Померлий ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області і отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 у справі № 260/4496/22 Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області нараховано ОСОБА_2 доплату пенсії в розмірі 326839,76 грн., яка не була виплачена у зв`язку з його смертю.

На виконання Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 у справі № 260/1327/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області нараховано ОСОБА_2 доплату пенсії в розмірі 33865,83 грн., яка не була виплачена у зв`язку з його смертю. Вказує, що на її заяву про виплату недоодержаної пенсії померлого чоловіка, відповідач листом від 23.08.2024 відповідач відмовив ОСОБА_1 у виплаті недоотриманої пенсії за померлого чоловіка, зазначивши, що доплати, які здійснені є виконані Головним управлінням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/4496/22 від 12.12.2022 року із різницею в пенсії 326839,76 грн та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/1327/23 від 17.05.2023 року із різницею в пенсії 33865,83 грн. можливо отримати за умови покладення судом зобов`язань в частині виплати ОСОБА_1 пенсії, які були нараховані померлому. Покликається на норми статті 61 Закону № 2262-ХІІ та стверджує, що має право на одержання недоотриманих сум пенсії померлого чоловіка нарахованих на виконання рішень суду, але не виплачених своєчасно.

29 жовтня 2024 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та зобов`язано відповідача надати суду в термін 7 днів: пенсійну справу ОСОБА_1 .

04 листопада 2024 року від відповідача надійшла пенсійна справа ОСОБА_1 .

06 листопада 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що рішеннями Закарпатського окружного адміністративного суду №260/4496/22 від 12.12.2022 року та №260/1327/23 від 17.05.2023 року зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на обліку як отримувач пенсії за вислугу років та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказані рішення суду виконані Головним управлінням в добровільному порядку. В закритій пенсійній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є виконані Головним управлінням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/4496/22 від 12.12.2022 року із різницею в пенсії 326839,76 грн та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/1327/23 від 17.05.2023 року із різницею в пенсії 33865,83 грн.

На виконання вказаних судових рішень Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії. У свою чергу, заборгованість облікована органами Пенсійного фонду України в реєстрі судових рішень. При цьому, право на отримання пенсії мають лише ті особи, щодо яких наявне рішення суду, що набрало законної сили, на виконання якого особі як стягувану нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів. Посилається на ст. 1216 ЦК України та зазначає, що ОСОБА_1 не надала суду жодного документу (свідоцтва про право спадщини або інший документ), який би свідчив, що позивачка є єдиною спадкоємицею ОСОБА_2 за законом чи заповітом.

08 листопада 2024 року ухвалою ЗОАС зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надати суду в термін 5 днів: заяву з додатками з якою позивач звернулася до пенсійного органу з метою виплати недоотриманої пенсії чоловіка ( з датою та номером реєстрації) та на підставі якої відповідач надав їй відповідь листом від 23.08.2024 р.

13 листопада 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області на виконання вимог ухвали суду від 08 листопада 2024 року надійшли витребовувані судом документи.

Обставини встановлені судом

ОСОБА_1 є дружиною померлого пенсіонера ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 31.05.1980 р.

ОСОБА_2 з жовтня 2023 року перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області і отримував пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2022 року у справі № 260/4496/22, яке набуло законної сили 11.01.2023:

- Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_2 пенсії з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на підставі наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 ХР 12128 від 29 серпня 2022 року для перерахунку пенсії з урахуванням оновленого грошового забезпечення ОСОБА_2 .

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року відповідно до статей 51, 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, на підставі наданої довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 ХР 12128 від 29 серпня 2022 року для перерахунку пенсії з урахуванням грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням раніше виплачених сум.

За результатом виконання рішення суду розмір недоотриманої пенсії становить - 326839,76 грн., що підтверджується розрахунком на доплату та , що не заперечується сторонами.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 року у справі № 260/1327/23, яке набуло законної сили 16.06.2023

- Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області щодо відмови ОСОБА_2 у виплаті перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019, виходячи із 100% сум підвищення пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з урахуванням виплачених сум.

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області здійснити ОСОБА_2 виплату перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019 в повному розмірі, виходячи із 100% сум підвищення пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», з урахуванням виплачених сум.

За результатом виконання рішення суду розмір недоотриманої пенсії становить - 33865,83грн, що підтверджується розрахунком на доплату та що не заперечується сторонами.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, про що зазначено у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.09.2023 р. .

04 серпня 2024 року ОСОБА_1 з метою виплати недоотриманої пенсії за чоловіка ОСОБА_2 , нарахованої йому за життя на виконання судових рішень, звернулась з письмовою заявою до відповідача, якою просила виплатити суму заборгованості її чоловіка, яка виникла ГУПФУ у Закарпатській області по рішеннях суду., а саме :по рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.12.2022 № 260/4496/22;по рішенню Закарпатського окружного адміністративного суду від 17.05.2023 № 260/1327/23; які не були виплачені йому.

Листом від 23.08.2024 №4167-3855/В-02/8-0700/24 відповідач з посиланням на положення 379 Кодексу адміністративного судочинства України повідомив позивачеві, що :

"В закритій пенсійній справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 є виконані Головним управлінням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі №260/4496/22 від 12.12.2022 року із різницею в пенсії 326839,76 грн та рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі № 260/1327/23 від 17.05.2023 року із різницею в пенсії 33865,83 грн. Статтею 379 КАСУ передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником."

Мотиви та норми права застосовані судом

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

За змістом частини 3 статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 4 вказаного Порядку заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Отже, згідно наведених приписів чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, або члена сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Діючим законодавством не передбачена виплата недоотриманої пенсії у випадку звернення з відповідною заявою після закінчення 6 місяців після смерті незалежно від причин пропуску строку.

Із матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 є вдовою померлого ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 31.05.1980 р. та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 04.09.2023 р.

Дружина померлого пенсіонера звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про виплату недоодержаної пенсії 04 серпня 2024 року, тобто більше ніж через шість місяців після смерті ОСОБА_2 .

Тобто позивачка звернулася із заявою про виплату пенсії з порушенням шестимісячного строку. Тому, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області правомірно відмовило позивачці у виплаті пенсії, що залишилась недоодержаною у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Суд зауважує, що Законом №2262-ХІІ не передбачена можливість поновлення шестимісячного строку незалежно від причин такого пропуску.

Крім того, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини 3 статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині 1 статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними, у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Разом з тим, позивачка не надала до пенсійного органу свідоцтва про право на спадщину на суму недотриманої пенсії, а пенсійний орган в силу Закону не має повноважень встановлювати право осіб на спадщину, зокрема, на суми соціальних виплат.

Суд враховує, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Європейський суд з прав людини у п.36 по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки звернення із заявою про виплату суми недоотриманої пенсії померлого пенсіонера до пенсійного органу відбулося після спливу шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Аналогічна правова позиція, викладена в ухвалі Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №520/19364/20 та постанові від 16.05.2023 у справі №420/288/21.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми законодавства, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв, на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України.

При вирішенні даної справи судом враховано позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10).

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257, 295 Кодексу адміністративного судочинства

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд.4, м. Ужгород, Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів.

СуддяЗ.Б.Плеханова