Справа № 200/2631/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю за виконанням судового рішення

16 грудня 2024 року Справа №200/2631/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №200/2631/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2024 адміністративний позов задоволено та визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2024; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01.04.2024. Судове рішення набрало законної сили 26.09.2024.

25.10.2024 видано виконавчі листи у справі, зокрема щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01.04.2024.

В подальшому, позивачем до суду подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі. В обґрунтування заяви вказано, що рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/2631/24 від 26.06.2024 виконане частково - пенсія лише нарахована, а виплата коштів не розпочата. Позивач вказує, що листами Головного управління Пенсійного фонду України від 18.10.2024 №0500-0216-8/102139, від 29.10.2024 № 29586-26803/Г-02/8-0500/24 та від 14.11.2024 №31126-28937/Г-02/8-0500/24 було повідомлено, що для подовження виплати пенсії позивачу необхідно пройти фізичну ідентифікацію. На дату підготовки відповіді фізичну ідентифікацію позивачем не пройдено. Однак позивач з цим повністю не згоден, оскільки зареєстрований на підконтрольній українському Уряду території, згідно даних паспорту громадянина України, має картковий рахунок у АТ «Ощадбанк» та виконав усі вимоги законодавства про пенсійне забезпечення для отримання належної мені пенсії за віком.

Вважає, що посилання відповідача, щодо причини відмови у виплаті нарахованої пенсії з 01.04.2024, у зв`язку з не пройденою фізичною або будь-якою ідентифікацією необґрунтоване та незаконне, оскільки це не стосується позивача у зв`язку з тим, що він не є внутрішньо переміщеною особою, не стоїть на обліку як ВПО та не має довідки ВПО.

Дослідивши матеріали справи та доводи поданої заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами України та є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначені ст. 382 КАС України.

Так, відповідно до ч.1 та 2 вказаної статті, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, вказаною статтею встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Норми ст.244 - 246 КАС України не передбачають права суду встановлювати судовий контроль при ухваленні рішення, тому питання встановлення судового контролю необхідно вирішувати саме на стадії виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчий лист, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З системи "ДСС" вбачається, що Донецьким окружним адміністративним судом 25.10.2024 видано виконавчий лист у справі № 200/2631/24 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії починаючи з 01.04.2024.

Проте, позивач не надав доказів пред`явлення вказаного виконавчого листа до органу, який здійснює примусове виконання рішень. Тобто, стадія примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26.06.2024 у справі № 200/2631/24 ще не завершена.

Більше того, суд зауважує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. З огляду на наведене, з урахуванням відсутності доказів здійснення дій державним виконавцем, що спрямовані на виконання рішення суду, заява в порядку ст. 382 КАС України визнається передчасною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 248, 256, 294, 382 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовити.

Повний текст ухвали складений 16 грудня 2024 року. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя І.В. Шинкарьова