Справа № 420/27082/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27082/24

Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.

Дата і місце ухвалення 02.09.2024р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ), в якому просив:

визнати протиправними дії НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України щодо ненарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;

- зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01,01.2016 року по 28.02.2018 року враховуючи базовий місяць - січень 2008 року;

- визнати протиправними дії НОМЕР_6 мобільного прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_4 ) Державної прикордонної служби України щодо нарахування та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за повних 18 років календарної служби;

- зобов`язати НОМЕР_6 мобільний прикордонний загін (Військова частина НОМЕР_4 ) Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільнені в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за повних 19 рік календарної військової служби з врахуванням проведеної виплати.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.09.2024 року позов повернуто позивачу у зв`язку з порушенням правил об`єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права.

В апеляційній скарзі позивач зазначив, що положення статтей 169 та 172 КАС України визначають певний алгоритм дій суду першої інстанції на стадії відкриття провадження по справі, якого він повинен чітко дотримуватися.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції може відповідно до пункту 6 статті 169 КАС України повернути позовну заяву тільки у двох випадках, коли 1) об`єднано в одне провадження кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом; 2) об`єднано в одне провадження кілька вимог, щодо яких зaкoнoм визначена виключена підсудність різним судам.

На думку апелянта, в усіх інших випадках суд може самостійно прийняти рішення про роз`єднання чи об`єднання позовів в одне провадження, не повертаючи заяву позивачам.

Також апелянт вважає, що вимоги щодо належного обрахунку грошового забезпечення шляхом виплати індексації грошового забезпечення та в повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільнені, пов`язані з проходженням ним військової служби та повинні розглядатись в порядку адміністративного судочинства, а відтак, висновок суд першої інстанції про порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог є помилковим.

На думку позивача, фактично суд вдався до оцінки викладених позивачем обставин справи та доказів, що не віднесено до компетенції суду на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі. Позивач зазначив, що повертаючи заяву, суд фактично надав оцінку підставам звернення до суду та обґрунтованості позовних вимог, що є неприпустимим.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду віл 02.09.2024 року, а справу № 420/27082/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_6 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, НОМЕР_5 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Одеського окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне:

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на те, що подана позовна заява містить об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування, пред`явлені до різних відповідачів та підтверджуються різними доказами.

Оскільки позивачем у поданому до суду позові об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою поданими доказами, заявлені вимоги не є основними або похідними відносно попередньої, суд дійшов висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачами вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Крім цього, суд зазначив, що фактично, звернувшись до суду з позовом у вищевказаній редакцій, заявник має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з різними відповідачами, незважаючи на те, що підстави та періоди виникнення спірних відносин, є різними.

Таким чином, враховуючи зазначене, а також зважаючи на те, що суду необхідно буде дослідити різні рішення прийняті різними відповідачами, що відповідно до ч.1 ст.171 КАС України виключає можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, суд дійшов висновку, що спільний розгляд заявлених позовних вимог, суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, з огляду на що позовна заява, відповідно до п.6 ч.4 ст.169 КАС України, підлягає поверненню.

Колегія судді не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

За положеннями пункту 3 частини 1 статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 172 КАС України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Частиною 2 статті 172 КАС України визначено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Згідно частин 4 та 5 статті 172 КАС України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Відповідно до ч. 6 ст. 172 КАС України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження або роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч. 7 ст. 172 КАС України).

За положеннями п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, у разі коли застосування положень статті 172 КАС України, зокрема, в частині роз`єднання позовних вимог, є неможливим, суд повертає позовну заяву на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача у справі про те, що статтею 172 КАС України передбачені випадки, які унеможливлюють роз`єднання позовних вимог і до таких випадків віднесено: об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а також об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що визначальною умовою для роз`єднання позовних вимог є та обставина, що таке роз`єднання сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства, оскільки сумісний розгляд позовних вимог ускладнює вирішення справи.

Зазначений припис спрямований на те, щоб суб`єкт правовідносин міг з дотриманням принципів адміністративного судочинства і конкретних обставин скористатися правом на судовий захист.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що суд вправі з власної ініціативи до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог у самостійне провадження для забезпечення виконання завдань адміністративного судочинства, тобто, зокрема, для своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Проте таке роз`єднання можливе лише у тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду у тому суді, який роз`єднав позовні вимоги.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач пред`явив позовні вимоги до двох різних відповідачів - НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) та НОМЕР_3 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_4 ).

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позивачем у поданому позові об`єднано позовні вимоги з різним предметом та підставами до різних відповідача, які не пов`язані між собою підставами виникнення та доказами, та, які не є похідними.

Однак при цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що всі заявлені позивачем вимоги є публічно-правовими, оскільки стосуються проходження позивачем публічної служби, та віднесені до юрисдикції адміністративного судочинства. Вказані вимоги підсудні Одеському окружному адміністративному суду.

Тобто зі змісту позовних вимог вбачається, що в даному випадку відсутні обставини, які унеможливлюють застосування положень статті 172 КАС України, зокрема, в частині роз`єднання позовних вимог в тому числі і за ініціативою суду.

З огляду на викладене, а також на висновок суду першої інстанції стосовно того, що спільний розгляд заявлених ОСОБА_1 позовних вимог суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, суд першої інстанції не був позбавлений можливості здійснити роз`єднання позовних вимог відповідно до положень ст. 172 КАС України, однак у даному випадку цього не здійснив.

З урахуванням наведеного, враховуючи те, що в даному випадку судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які унеможливлювали застосування судом положень ст. 172 КАС України в частині роз`єднання позовних вимог, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві на підставі п.6 ч.4 ст.169 КАС України, є безпідставним.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 242 КАС України, оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Судді: А.Г. Федусик

О.А. Шевчук