Справа № 420/33672/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі Головуючого судді Юхтенко Л.Р. розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 04 грудня 2023 року через підсистему Електронний суд (документ сформований 03.12.2023) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просить:

- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періодів його роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, Комунальному некомерційному підприємстві «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посадах лікаря-анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря-анестезіолога центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки, а також щодо несвоєчасного та не в повному обсязі нарахування одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, Комунальному некомерційному підприємстві «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посадах лікаряанестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря-анестезіолога центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій та здійснити їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум з дати призначення пенсії з 26 вересня 2023 року.

Ухвалою від 07 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч.5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач з 26.09.2023 року є отримувачем пенсії за віком та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. Пенсію було обчислено виходячи із страхового стажу 43 роки 6 місяців. Після виходу на пенсію позивач продовжує працювати по теперішній час на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря-анестезіолога Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради.

Так, представник позивача зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації по обчисленню страхового стажу та не виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.

Листом від 26.10.2023 року Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило, що стаж не зарахований у подвійному розмірі.

Надалі позивач звернувся до Головного управління повторно та листом від 23.11.2023 року позивача було повідомлено, що за результатами перевірки до спеціального стажу зараховано періоди роботи з 03.12.1986 по 01.06.1987 та з 01.09.1987 по 29.07.1991 та призначено грошову допомогу відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону в розмірі 116709,90 грн, яка буде нарахована на грудень поточного року.

На думку позивача та його представника, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в зарахуванні до страхового стажу в подвійному розмірі окремих періодів роботи, несвоєчасної та не в повному обсязі виплати одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є протиправними, з огляду на таке.

По-перше, статтею 60 Закону № 1788 передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про подальше вдосконалення анестезіолого - реанімаційної допомоги населенню» № 841 від 11.06.1986 року, яким затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології реанімації лікувально-профілактичного закладу, у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.

При цьому згідно з наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» затверджено рекомендації щодо структури служби анестезіології та інтенсивної терапії в лікувально-профілактичних закладах України, згідно яких для виконання завдань, які стоять перед службою анестезіології, в лікувальнопрофілактичних закладах, де за штатними нормативами повинно бути не більше 3-х лікарів-анестезіологів, разом з відповідною кількістю сестер-анестезисток організується анестезіологічна група.

Таким чином, на думку представника позивача, робота лікарем анестезіологом у відділеннях лікарень також прирівняна до роботи в реанімаційних відділеннях.

Крім іншого, представник позивача зазначає, що існує лист-роз`яснення Пенсійного фонду України № 3544-03, у якому зазначено: «При вирішенні питання зарахування у подвійному розмірі періодів роботи у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я необхідно керуватися спільним листом Міністерства праці і соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2002 р. Відповідно до цього листа до стажу роботи у подвійному розмірі зараховується час роботи у відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів, оскільки наказом Міністерства охорони здоров`я від 08.10.97 р. № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України» відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення» (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії відповідно до переліку медичних спеціальностей, зареєстрованих ВООЗ, із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.

Керуючись вищезазначеним до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.97 р. № 303: у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.»

Згідно з роз`яснень Міністерства праці та соціального захисту, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2002 року час роботи у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Також, представник позивача звертає увагу, що відсутність окремого реанімаційного відділення, на що посилається відповідач у своєму листі-відповіді № 34219-31956/К-02/8-150/23 від 26.10.2023 року, ніяким чином не нівелює характер виконуваної позивачем роботи на посаді лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення та лікаря-анестезіолога палати інтенсивної терапії анестезіологічного відділення. Тобто, виконання таких робіт, з яким законодавство пов`язує право особи на зарахування до стажу відповідного відпрацьованого часу, надає право на зарахування цього стажу в подвійному розмірі.

По-друге, позивач категорично не згоден із обчисленням відповідачем його страхового стажу, а саме: до страхового стажу в подвійному розмірі відповідач не побачив підстав для зарахування періодів роботи з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки на посаді лікаря-анестезіолога в Новоукраїнській центральній районній лікарні, з 28.10.1997 по 31.12.2000 роки на посаді лікаря-анестезіолога та з 01.01.2001 по 31.12.2003 роки на посаді лікаря анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Тальнівській центральній районній лікарні, а також після 01.01.2004 року всіх інших періодів моєї роботи на різних посадах анестезіологічної служби.

Згідно з записів у трудовій книжці НОМЕР_2 :

З 02.01.1996 по 10.10.1997 роки позивач працював на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога Комунального некомерційного підприємства «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області (після перейменування);

З 28.10.1997 по 04.01.2007 роки позивач працював на посадах лікаря-анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії Комунального некомерційного підприємства «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради (після перейменування).

З 16.01.2007 по 05.11.2009 роки позивач працював на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара Одеської клінічної лікарні на залізничному транспорті (після перейменування).

З 06.11.2009 по 30.07.2021 роки позивач працював на посадах лікаря-анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікарем-анестезіологом центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (після перейменування).

З 02.08.2021 року по теперішній час позивач працює на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога Комунального некомерційного підприємства «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради (після перейменування).

Тому, на думку позивача, відповідач при призначенні пенсії протиправно не зарахував до його страхового стажу в подвійному розмірі вище перелічені періоди роботи на посадах лікаря анестезіолога.

По-третє, позивач стверджує, що протиправно не зарахувавши до спеціального стажу роботи на посадах анестезіологічної служби, відповідач зробив неправильний розрахунок належної йому до виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки при обчисленні стажу його роботи у спірні періоди в подвійному розмірі, розмір одноразової грошової допомоги також повинен збільшитись.

Отже, з огляду на викладене, періоди роботи позивача в Комунальному некомерційному підприємству «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, Комунальному некомерційному підприємств «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посадах лікаря-анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря-анестезіолога центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки підлягають зарахуванню до його страхового стажу в подвійному розмірі.

Через канцелярію суду 21.12.2023 року на виконання ухвали суду від Головного управління надійшли матеріали пенсійної справи позивача.

Через канцелярію суду 22.12.2023 року від Головного управління надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні та з 26.09.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію обчислено, як працюючій особі при страховому стажі 43 роки 6 місяців (враховано по 30.06.2023, середньомісячній заробітній платі 26343,80 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 30.06.2023 згідно даних персоніфікованого обліку та її розмір становить 11626,99 грн, де: основний розмір пенсії за віком -11459,55 грн, 167,44 грн доплата за 8 років понаднормативного стажу).

Також представник відповідача зазначає, що безпідставною позовною вимогою Позивача є визнання протиправними дії Головного управління, щодо незарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоди роботи з 02.01.1996 по 10.10.1997, з 28.10.1997 по 04.01.2007, з 16.01.2007 по 05.11.2009 , з 06.11.2009 по 30.07.2021 та з 02.08.2021 по 31.08.2023 з огляду на те, що згідно зі ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі. Тобто страховий стаж до 01.01.2004 обчислюється з урахуванням норм ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

До страхового стажу в подвійному розмірі згідно ст. 60 Закону 1788 не враховано періоди роботи Позивача:

з 02.01.1996 по 10.10.1997 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Комунальному некомерційному підприємстві Новоукраїнська міська лікарня Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області, так як Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення;

з 28.10.1997 по 04.01.2007, на посаді лікаря- анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Комунальному некомерційному підприємстві Тальнівська багатопрофільна лікарня Тальнівської міської ради, оскільки Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення;

з 16.01.2007 по 05.11.2009 в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії, оскільки Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення;

з 06.11.2009 по 30.07.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради на посадах лікаря -анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря анестезіолога центру екстреної акушерської -гінекологічної допомоги та лікаря -анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль, оскільки Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення;

з 02.08.2021 по 31.08.2023 в Комунальному некомерційному підприємстві Пологовий будинок № 5 Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря -анестезіолога, так як Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення.

Представник зазначає, що вказані періоди роботи зараховано позивачу до загального страхового стажу.

Окрім того, представник звертає увагу, що Позивачу виплачено у грудні 2023 року грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій передбачену п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-ІУ, у розмірі 116709,90 грн.

Через канцелярію суду 05.01.2024 року від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до змісту якої представник наполягає на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві.

Заперечення на відповідь на відзив з боку Головного управління до суду не надходили.

На виконання ухвали суду від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла належним чином засвідчена копія пенсійної справи позивача (вхід. № 45864/23 від 21.12.2023).

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії № НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що 27.09.2023 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою встановленого зразка № 9677 за призначенням пенсії за віком.

Відповідно до розписки-повідомлення позивачем до заяви було надано: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заява про призначення/перерахунок пенсії; паспорт; військовий квиток; диплом про навчання НОМЕР_4 ; диплом про навчання НОМЕР_5 ; заяви на виготовлення ЕПП/ППП; пам`ятка пенсіонера; трудова книжка або документи про стаж.

Так, за результатами розгляду поданих документів, Головним управлінням 04.10.2023 року було прийнято рішення № 68 про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком з 26.09.2023 року.

Страховий стаж (повний) 43 роки 06 місяців 1 день.

Розмір пенсії за віком - 11459,55 грн. Доплата за понаднормовий стаж (за 8 років) 167,44 грн. Загальний розмір пенсії 11626,99 грн.

Надалі, судом встановлено, що 10.10.2023 року позивач звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив перевірити правильність обчислення його страхового стажу, в т.ч. в подвійному розмірі та призначити грошову допомогу в розмірі 10 пенсій.

У відповідь на вказану заяву, Головним управлінням було надано лист від 26.10.2023 року № 34219-31956/К-02/8-1500/23, яким повідомлено, що до страхового стажу в подвійному розмірі не враховано періоди роботи: з 02.01.1996 по 10.10.1997 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Комунальному некомерційному підприємстві Новоукраїнська міська лікарня Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області та з 28.10.1997 року по 31.12.2000 року на посаді лікаря-анестезіолога в Тальнівській центральній районній лікарні, оскільки Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення; з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року на посаді лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Тальнівській центральній районній лікарні, оскільки не надано уточнюючі довідки щодо відсутності окремого реанімаційного відділення та про перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону.

Судом встановлено, що 08.11.2023 року позивач повторно звернувся до Головного управління із заявою, в якій просив зарахувати до стажу роботи періоди з 03.12.1986 по 01.06.1987 роки, з 01.09.1987 по 29.07.1991 роки на посаді медичної сестри міської клінічної лікарні №11, та повідомити про результати проведення зустрічної перевірки.

У відповідь на вказану заяву, Головним управління було надано лист від 23.11.2023 року № 38531-35241/К-02/8-1500/23, яким повідомлено, що за результатами перевірки до спеціального стажу зараховано періоди роботи з 03.12.1986 по 01.06.1987 роки, з 01.09.1987 по 29.07.1991 роки та призначено грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону в розмірі 116709,90 грн, яка буде нарахована за грудень поточного року.

Також, судом встановлено, що у трудовій книжці серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 містяться спірні записи, які не зараховані пенсійним органом до страхового стажу позивача у подвійному розмірі, а саме періоди роботи:

- з 02.01.1996 по 10.10.1997 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Комунальному некомерційному підприємстві Новоукраїнська міська лікарня Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області;

- з 28.10.1997 по 04.01.2007, на посаді лікаря- анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Комунальному некомерційному підприємстві Тальнівська багатопрофільна лікарня Тальнівської міської ради;

- з 16.01.2007 по 05.11.2009 в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії;

- з 06.11.2009 по 30.07.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради на посадах лікаря -анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря анестезіолога центру екстреної акушерської -гінекологічної допомоги та лікаря -анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль;

- з 02.08.2021 в Комунальному некомерційному підприємстві Пологовий будинок № 5 Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря -анестезіолога.

Не погодившись із таким розрахунком страхового стажу та не зарахуванням у подвійному розмірі відповідних періодів роботи, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі по тексту Закон №1058-IV).

Стаття 4 Закону №1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-ХІІ (далі-Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону №1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

У той же час, відповідно до частини 2 цієї ж статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 60 Закону №1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.

Відповідно до Постанови №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», до таких відносяться лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санаторно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Відповідно до Наказу №841, яким затверджено Положення про відділення (групу) анестезіології-реанімації лікувально-профілактичного закладу, у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували: відділення (групи) анестезіології - реанімації, відділення реанімації та інтенсивної терапії, палати для реанімації та інтенсивної терапії.

При цьому, згідно з Наказу №303 затверджено рекомендації щодо структури служби анестезіології та інтенсивної терапії в лікувально-профілактичних закладах України, згідно з яких для виконання завдань, які стоять перед службою анестезіології, в лікувально-профілактичних закладах, де за штатними нормативами повинно бути не більше 3-х лікарів-анестезіологів, разом з відповідною кількістю сестер-анестезисток організується анестезіологічна група.

При наявності в лікарні чи пологовому будинку 75 ліжок хірургічного профілю, а в центральній районній лікарні та онкологічного диспансеру - 50 ліжок хірургічного профілю, встановлюється не менше однієї посади лікаря-анестезіолога.

В лікарнях, які надають екстрену цілодобову медичну допомогу з числом ліжок хірургічного профілю не менше 200, в дитячих лікарнях - не менше 150, додатково встановлюється 3,75 посади лікарів-анестезіологів.

Таким чином, робота лікарем анестезіологом у відділеннях лікарень також прирівняна до роботи в реанімаційних відділеннях.

Відповідно до спеціального листа Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 року №10.01.09/2209 щодо віднесення окремих структурних підрозділів охорони здоров`я до відділень реанімації, робота в яких відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі, вказано, що у реанімаційній службі закладів охорони здоров`я існували такі відділення: відділення (групи) анестезіології реанімації створювалися в лікарнях, які мали до 80% ліжок хірургічного профілю. В закладках, де кількість хірургічних ліжок менша і таке відділення не може бути створено за встановленими нормативами (пологові будинки з числом ліжок хірургічного профілю 75 і т.д.), організовувалися палати для реанімації і інтенсивної терапії з введенням посад лікарів - анестезіологів - реаніматологів та медичних сестер-анестезіологів (наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року №605 «Про поліпшення анестезіолого-реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії.

Окрім того, листом Пенсійного фонду України №3544-03 було роз`яснено, що: «При вирішенні питання зарахування у подвійному розмірі періодів роботи у реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я необхідно керуватися спільним листом Міністерства праці і соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2002 р.

Відповідно до цього листа до стажу роботи у подвійному розмірі зараховується час роботи у відділеннях (групах) анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів, оскільки Наказом №303 відділення реанімації, які існували до його введення, перейменовані у відділення (групи) анестезіології та інтенсивної терапії і відділення інтенсивної терапії відповідно до переліку медичних спеціальностей, зареєстрованих ВООЗ, із збереженням функціональних повноважень відділень реанімації.

Враховуючи наведене, до стажу роботи у подвійному розмірі за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зараховуються періоди роботи: у реанімаційних відділеннях; після перейменування відділень реанімацій, відповідно до Наказу №303: у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії; групах анестезіології та інтенсивної терапії; відділеннях інтенсивної терапії.».

17.06.2011 року за вих. №1239302-20 Пенсійний фонд України спрямував до головних управлінь Пенсійного фонду України лист для використання в роботі лист Міністерства охорони здоров`я України від 02.02.2011 року №10.01.10/303 щодо зарахування періодів роботи працівників у анестезіологічних відділеннях, у якому зазначено: «Міністерство охорони здоров`я України розглянуло звернення Міністерства соціальної політики України щодо порядку обчислення стажу роботи працівникам анестезіологічних відділень закладів охорони здоров`я за нормами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та повідомило, що листом від 08.12.2006 року №10.01.2009 Міністерство охорони здоров`я направило на адресу Пенсійного фонду України перелік відділень, які діяли згідно з раніше діючими наказами у реанімаційній службі та перелік відділень, які повинні створюватися у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я згідно з Наказом №303.

З метою усунення непорозумінь, які мають місце під оформлення пенсій медичним працівникам органами пенсійного забезпечення та враховуючи те, що наказом МОЗ України від 23.02.2000 року №33 «Про штатні нормативи та типові штати закладів охорони здоров`я» затверджені штатні нормативи вказаних підрозділів згідно з вимогами Наказу №303, Міністерство охорони здоров`я листом від 23.06.2005 року №10.03.67/1197 «Про приведення назв структурних підрозділів та найменувань посад працівників у відповідність з наказами МОЗ України» запропонувало обласним управлінням охорони здоров`я проаналізувати штатні розписи підпорядкованих закладів охорони здоров`я та привести їх у відповідність до чинних наказів МОЗ України.

При цьому, враховуючи, що основними завданнями відділення анестезіології, як і відділення анестезіології-реанімації, є здійснення комплексу заходів щодо підготовки і проведення загальної анестезії (наркозу) і регіонарної анестезії при операціях, пологах, діагностичних і лікувальних процедурах, здійснення комплексу заходів щодо відновлення корекції і підтримання порушених функцій життєво важливих органів і систем, які виникли внаслідок захворювання, травми, оперативного втручання та інших причин, Міністерство вважає, що періоди роботи працівників у анестезіологічних відділеннях можна зараховувати згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі».

Відповідно до преамбули Наказу №303 з метою регламентації діяльності існуючих структурних підрозділів анестезіологічної служби лікувально-профілактичних закладів України, впровадження єдиних раціональних принципів організації роботи, а також сприяння подальшому розвитку анестезіології та широкому впровадженню нових наукових розробок в клінічну практику затверджено Тимчасові штатні нормативи медичного персоналу анестезіологічних груп, відділень анестезіології без ліжок і з ліжками для інтенсивної терапії, відділень інтенсивної терапії лікувально-профілактичних закладів України.

У пункті 3 преамбули зазначено: «Вважати такими, що не застосовуються на території України наказ МОЗ СРСР від 28.12.1976 №1188 «О дальнейшем совершенствовании реанимационной помощи населению» та наказ МОЗ СРСР від 11.06.1986 «О дальнейшем совершенствовании анестезиолого-реанимационной помощи населению».

Відповідно до пункту 8 Положення про відділення анестезіології з ліжками та без ліжок для інтенсивної терапії, анестезіологічну групу, відділення інтенсивної терапії лікувально-профілактичних закладів, затвердженого Наказом №303, відповідно до основних завдань відділень анестезіології їх персонал:

- проводить за показанням реанімацію та подальшу інтенсивну терапію хворим у відділеннях лікувально-профілактичного закладу;

- визначає найбільш оптимальний метод анестезії, здійснює медикаментозну передопераційну підготовку, проводить загальну і регіональну анестезії при операціях, пологах, діагностичних та лікувальних процедурах;

- здійснює інтенсивне спостереження за станом хворих в післянаркозному періоді до відновлення свідомості, дихання та стабілізації кровообігу;

- проводить лікування хворих в палатах інтенсивної терапії спільно з лікарями відповідних спеціальностей - здійснює взаємозв`язок та послідовність співпраці з іншими відділеннями, переведення хворих у відповідні профільні відділення після стабілізації функцій життєво важливих органів та систем тощо.

Основними завданнями відділення анестезіології, як і відділення реанімації (які були до введення Наказу №303) є здійснення комплексу заходів щодо підготовки і проведення загальної анестезії (наркозу) і анестезії при операціях, пологах, діагностичних і лікувальних процедурах, здійснення комплексу заходів щодо відновлення корекції і підтримання порушених функцій життєво важливих органів і систем, які виникли внаслідок захворювання, травми, оперативного втручання та інших причин, тому період роботи працівників у анестезіологічних відділеннях зараховується, згідно із статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у подвійному розмірі, що підтверджується листом Міністерства охорони здоров`я від 02.02.2011 року №10.01.10/303.

При цьому, згідно роз`яснень Міністерства праці та соціального захисту, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2002 року, час роботи у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії та відділеннях інтенсивної терапії лікувальних закладів зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з листа-відповіді відповідача від 26.10.2023 року № 34219-31956/К-02/8-1500/23 відповідач зазначив такі підставі не зарахування до страхового стажу позивача у подвійному розмірі окремих періодів роботи: з 02.01.1996 по 10.10.1997 на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Комунальному некомерційному підприємстві Новоукраїнська міська лікарня Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області та з 28.10.1997 року по 31.12.2000 року на посаді лікаря-анестезіолога в Тальнівській центральній районній лікарні, оскільки Позивач працював в лікарні без зазначеного конкретного відділення; з 01.01.2001 року по 31.12.2003 року на посаді лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Тальнівській центральній районній лікарні, оскільки не надано уточнюючі довідки щодо відсутності окремого реанімаційного відділення та про перебування у відпустках без збереження заробітної плати. Проводити обчислення стажу в подвійному розмірі після 01.01.2004 немає правових підстав, оскільки це не передбачено статтею 24 Закону.

Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач звернувшись до Головного управління повторно, отримав лист-відповідь від 23.11.2023 року № 38531-35241/К-02/8-1500/23, яким повідомлено, що за результатами перевірки до спеціального стажу зараховано періоди роботи з 03.12.1986 по 01.06.1987 роки, з 01.09.1987 по 29.07.1991 роки та призначено грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону в розмірі 116709,90 грн, яка буде нарахована за грудень поточного року.

Аналізуючи наведені доводи, суд зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затверджений постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року №22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі, - Порядок №22-1). Пунктом 2.1 Порядку №22-1 визначено, що для призначення пенсії за віком надаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (далі, - Постанова №637).

Статтею 62 Закону №1788-XII, статтею 48 Кодексу законів про працю України, пункту 1 розділу «Загальні положення» Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою №637, та пунктом 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі, - Інструкція №58), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, чітко визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 вбачається, що:

- з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки позивач працював на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога в Комунальному некомерційному підприємстві Новоукраїнська міська лікарня Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області;

- з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки - на посаді лікаря- анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії в Комунальному некомерційному підприємстві Тальнівська багатопрофільна лікарня Тальнівської міської ради;

- з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки - в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії;

- з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки - в Комунальному некомерційному підприємстві Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради на посадах лікаря -анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря анестезіолога центру екстреної акушерської -гінекологічної допомоги та лікаря -анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль;

- з 02.08.2021 і по тепеперішній час позивач працює в Комунальному некомерційному підприємстві Пологовий будинок № 5 Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря -анестезіолога.

Більш того, крім записів у трудовій книжці позивача, робота на лікарських посадах анестезіологічної служби в зазначені вище періоди підтверджується відповідними довідками та витягами з наказів:

- витяг з наказу головного лікаря Новоукраїнського району від 03.08.1996 року № 2 про прийняття на роботу та витяг з наказу від 10.10.1997 року №162 - про звільнення;

- довідка від 26.10.2023 року № 1529, що за період з 01.08.1991 по 10.10.1997 роки позивач не перебував у відпустках без збереження заробітної плати;

- копія наказу по Тальнівській центральній районній лікарні № 90к від 28.10.1997 року про прийняття на роботу на посаду лікаря-анестезіолога з 28.10.1997 року;

- копія наказу № 1 від 01.01.2001 року про переведення на посаду анестезіолога відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії з 01.01.2021 року;

- копія наказу № 53 від 04.01.2007 року про звільнення позивача 04.01.2007 року.

- Листом-відповіддю на адвокатський запит № 03/1218 від 19.10.2023 року та витягами із штатних розписів за 2007 2009 роки підтверджується факт роботи позивача у Дорожній лікарні Одеської залізниці (до перейменування) в анестезіологічному відділенні стаціонару на посадах лікаря-анестезіолога та завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара.

- витягом з наказу про прийняття на роботу від 06.11.2009 року № 198-к, витягом з наказу про переводи від 24.02.2010 року № 17-кп, витягом з наказу про припинення трудового договору від 20.07.2021 року № 137-кз та особовою карткою працівника форми П-2 № 1273-3218 від 06.11.2009 року підтверджується робота позивача з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки на посадах лікаряанестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікарем-анестезіологом центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікарем-анестезіологом відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль Комунального некомерційного підприємства «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (після перейменування);

- наказами № 179-к від 21.07.2021 року та № 9-к від 26.01.2022 року, особовою карткою працівника форми П-2 (табельний номер 737), витягами із штатних розписів за 2021 2023 роки підтверджується робота позивача за період з 02.08.2021 року по 31.08.2023 року (остання дата для обліку) в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога.

З урахуванням наведеного та встановлених судом обставин, а також на підставі приписів статті 60 Закону № 1788-XII, постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», наказу Міністерства охорони здоров`я СРСР «Про подальше вдосконалення анестезіолого - реанімаційної допомоги населенню» № 841 від 11.06.1986 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.10.1997 року № 303 «Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України», листа-роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України на адресу Пенсійного фонду України від 08.12.2006 року № 10.01.09/2209, наказ МОЗ СРСР від 19.08.1969 року № 605 «Про поліпшення анестезіолого-реанімаційної служби в державі») та відділення реанімації і інтенсивної терапії, листа-роз`яснення Пенсійного фонду України № 3544-03, листа-роз`яснення Міністерства праці і соціальної політики України, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я України від 30.07.2002 року, листа-роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України від 02.02.2011 року № 10.01.10/303, листа-роз`яснення Міністерства праці та соціального захисту, Пенсійного фонду України та Міністерства охорони здоров`я від 02.08.2002 року, суд доходить висновку, що відповідач при призначенні пенсії позивачу протиправно не зарахував до його страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи позивача (з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки та з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки) на посадах лікаря анестезіолога.

Згідно з пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно із частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

При цьому, як зазначено в частині 3 вказаної статті, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом, зокрема, за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Вимогами пункту 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом. Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Саме тому Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004 року, не скасовує та не зупиняє дію статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Тобто, Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає обмежень щодо застосування статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» під час обчислення стажу для призначення пенсії, а сама редакція статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є чинною на теперішній час.

При цьому, стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку посилається відповідач, як підставу для відмови, також не скасовує та не зупиняє дію статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У постанові від 03.11.2021р. у справі № 360/3611/20 Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Законом України «Про пенсійне забезпечення», вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини.

Крім того, Закон України «Про пенсійне забезпечення» був прийнятий раніше за Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вище викладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дії Головного управління щодо не зарахування періодів роботи позивача (з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки та з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки) на посадах лікаря анестезіолога до страхового стажу в подвійному розмірі та зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області зарахувати вказані періоди до страхового стажу в подвійному розмірі є правомірними та належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог про зобов`язати Головне управління здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій та здійснити їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум з дати призначення пенсії з 26 вересня 2023 року, суд зазначає, що згідно з пункту 71 Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до пункту «е» Закону пунктів статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з пункту 7 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1191, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 23.11.2023 року № 38531-35241/К-02/8-1500/23 Головне управління повідомило позивача, що за результатами перевірки до спеціального стажу зараховано періоди роботи з 03.12.1986 по 01.06.1987 роки, з 01.09.1987 по 29.07.1991 роки та призначено грошову допомогу відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону в розмірі 116709,90 грн, яка буде нарахована за грудень поточного року.

Представник позивача у позовній заяві зазначив, що протиправно не зарахувавши позивачу до спеціального стажу роботи на посадах анестезіологічної служби, відповідач зробив неправильний розрахунок належної йому до виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, оскільки при первинному обчисленні стажу роботи у спірні періоди в подвійному розмірі, розмір одноразової грошової допомоги також повинен збільшитись.

Аналізуючи наведені доводи та встановлені судом обставини, суд зазначає, що з урахуванням того, що судом було встановлено протиправність дій відповідача при призначенні пенсії, що полягали у не зарахуванні спірних періодів роботи позивача на посадах анестезіологічної служби до страхового стажу у подвійному розмірі, як наслідок здійснений Головним управлінням розрахунок грошової допомоги в розмірі 116709,90 грн також є протиправним та таким, що підлягає повторному перерахунку з урахуванням викладених у рішенні висновків.

Таким чином, вимоги позивача щодо повторного перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи що позов задоволено повністю, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 1717,76 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) щодо незарахування ОСОБА_1 ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу в подвійному розмірі періодів роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, Комунальному некомерційному підприємстві «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради на посадах лікаря анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посадах лікаря-анестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря-анестезіолога центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) зарахувати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи в Комунальному некомерційному підприємстві «Новоукраїнська міська лікарня» Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області на посаді лікаря анестезіолога-реаніматолога з 02.01.1996 по 10.10.1997 роки, Комунальному некомерційному підприємстві «Тальнівська багатопрофільна лікарня» Тальнівської міської ради на посадах лікаря-анестезіолога та лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення з ліжками інтенсивної терапії з 28.10.1997 по 04.01.2007 роки, в Одеській клінічній лікарні на залізничному транспорті на посадах лікаря-анестезіолога анестезіологічного відділення стаціонара та лікаря-анестезіолога, завідуючого відділення інтенсивної терапії стаціонара з 16.01.2007 по 05.11.2009 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради на посадах лікаряанестезіолога екстреної допомоги відділення інтервенційної кардіології Регіонального центру кардіохірургії, лікаря-анестезіолога центру екстреної акушерсько-гінекологічної допомоги та лікаря-анестезіолога відділення анестезіології та інтенсивної терапії для вагітних, роділь та породіль з 06.11.2009 по 30.07.2021 роки, в Комунальному некомерційному підприємстві «Пологовий будинок № 5» Одеської міської ради на посаді завідуючого відділенням анестезіології та інтенсивної терапії, лікаря анестезіолога з 02.08.2021 по 31.08.2023 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) здійснити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перерахунок розміру пенсії та одноразової грошової допомоги у вигляді 10 пенсій та здійснити їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум з дати призначення пенсії з 26 вересня 2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місце знаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1717,76 грн (одна тисяча сімсот сімнадцять гривень 76 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко