Справа № 757/39375/24-а
Суддя: Гуртова Т. І.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Гуртова Т. І., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу роти № 4 1-го батальйону патрульної поліції УПП у Вінницькій області ДПП НП Ясена Андрія Івановича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

У С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшов вказаний позов.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Під час вивчення матеріалів адміністративної справи було встановлено, що вони не відповідають вимогам ст. 160-161 КАС України.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст. 122, 160-161, 286 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 168 КАС України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

При цьому, для встановлення суб`єктного складу, а саме сторони відповідача, при розгляді срав про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР, зафіксовані в автоматичному режимі, необхідно врахувати ст. 222 КУпАП, норми Закону України «Про Національну поліцію» та наказ Національної поліції України № 73 від 06.11.2015 року «Про затвердження Положення про Департамент патрульної поліції».

Так, із змісту ст. 222 КУпАП вбачається, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 13 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 зазначеного Закону територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання.

Відповідно до п. 1 розділу І Положення про Департамент патрульної поліції, Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, реорганізується та ліквідується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законодавством порядку.

Пунктом 7 розділу ІІ Положення передбачено, що Департамент здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, віднесених до компетенції Національної поліції України (крім справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією), у тому числі у справах про адміністративні правопорушення пов`язані з керуванням транспортними засобами, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України та у справах про адміністративні правопорушення, виявлені та зафіксовані за допомогою системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі.

Відповідно до п. 9, 10 розділу V Положення Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Департамент фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел не заборонених законом, та забезпечує їх цільове використання.

Відповідне Управління патрульної поліції до якого відноситься уповноважений поліцейський, чи інспектор поліції УПП, який має право приймати рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та який відноситься до структурного підрозділу Департаменту патрульної поліції не є юридичною особою.

Отже, враховуючи вказані вище положення, відповідачем чи співвідповідачем у справах про оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення за порушення ПДР має бути Департамент патрульної поліції, який є юридичною особою і має рахунки відкритті в Державній казначейській службі України, оскільки саме на Департамент можуть бути покладені судові витрати в разі задоволення позову.

Відтак, позивачу необхідно уточнити коло відповідачів по справі та позовні вимоги відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України та п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн, та за подання до адміністративного суду позовної заяви майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру (частина третя статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Однак, при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір», електронній формі, застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення з врахування коефіцієнту становить 484,40 гривень.

Як вбачається із адміністративного позову, позивачем заявлено дві позовні вимоги: немайнового та майнового характеру у розмірі 10 000,00 грн. - судовий збір становить 968,80 грн.

Позивач при зверненні до суду з позовом надав квитанцію про сплату судового збору розміром 605,60 грн, тобто сплатив судовий збір не в повному обсязі, передбаченому чинним законодавством.

Оскільки, в матеріалах справи присутня квитанція на суму 605,60 грн, тому позивачу необхідно доплатити судовий збір за другу позовну вимогу у розмірі 363,20 грн (коефіцієнт 0,8) та надати докази сплати судового збору (оригінал квитанції) до суду.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, позивачу необхідно вказати відомості згідно з п. 3 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Також, згідно з ч. 2 ст. 160 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відтак, позивачу необхідно надати докази надсилання копії позовної заяви та копій доданих документів іншим учасникам справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, у разі виправлення недоліків, нову позовну заяву необхідно викласти у відповідності до вимог ст. 160-161 КАС України, визначитись з колом відповідачів, виконати вимоги ч. 6 ст. 161 КАС України.

Суд додатково роз`яснює, що у разі подання нової редакції позовної заяви, вона подається до суду разом з її копіями та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості учасників процесу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 160-161, 168-169, 248, 293 КАС України

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу роти № 4 1-го батальйону патрульної поліції УПП у Вінницькій області ДПП НП Ясена Андрія Івановича про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали. У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тетяна ГУРТОВА