Справа № 160/26405/24
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» в особі представника Дьоміна Андрія Олександровича до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
25.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява підприємства приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» в особі представника Дьоміна Андрія Олександровича до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України, в якій представник позивача просить суд:
1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778142/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 16.12.2023 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778146/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 24.12.2023 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
3) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778151/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 24.12.2023 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
4) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11768215/31292231 від 13.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 09.01.2024 року та зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
5) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778143/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 18.03.2024 року та зобов`язати та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
6) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778140/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.03.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
7) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778144/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 30.03.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
8) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778150/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 30.03.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
9) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778145/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 18.04.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
10) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778148/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.04.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
11) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778149/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 18.04.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
12) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС Дніпропетровській області № 11778141/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 17.05.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну;
13) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПЄ у Дніпропетровській області № 11778147/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 17.05.2024 року та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невідповідність спірних рішень вимогам чинного законодавства. Також вказує, що на вимогу контролюючого органу, після зупинення реєстрації податкової накладної, позивачем надані письмові пояснення разом з документами, що стали підставою для складення податкової накладної, проте, відповідні документи не були взяті Комісією до уваги, у зв`язку з чим прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН. Окрім того, оспорюване рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку. Поряд із цим, слід відмітити, що оскаржуване рішення не містить інформацію, яка безпосередньо ними використовувалась при прийнятті рішень про віднесення до ризикових платників. Комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
22.10.2024 року від представника Головного управління ДПС в Дніпропетровській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-1 зазначив, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі, зокрема, і не надання копій документів відповідно до пункту 5 Порядку №520, при цьому, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати необхідні первинні документи, які мають бути належно оформлені, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами, в той же час, податковий орган не зобов`язаний вказувати у квитанції перелік документів, який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції; позивача віднесено до переліку ризикових платників 17.06.2024 року. Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача-2 зареєструвати податкові накладні представник відповідача-1 вказує на те, що реєстрація податкових накладних є дискреційними повноваженнями та для ухвалення рішення про зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну, суд повинен перевірити саме той факт, що податкова накладна яка була подана позивачем відповідає всім критеріям відповідно до п.12 Порядку 1246 і її можливо зареєструвати у ЄРПН, при цьому така перевірка здійснюється податковим органом автоматично, і судом не може бути проведена, а без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН є передчасним, про що, на думку представника відповідача-1, зазначено і у постановах Верховного Суду, перелік яких наведено у відзиві. Крім того, представник відповідача-1 заперечив щодо задоволення витрат на правничу допомогу.
22.10.2024 року від представника Державної податкової служби України надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції представник відповідача-2 зазначив, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної приймається у разі, зокрема, і не надання копій документів відповідно до пункту 5 Порядку №520, при цьому, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, платник повинен мати необхідні первинні документи, які мають бути належно оформлені, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами, в той же час, податковий орган не зобов`язаний вказувати у квитанції перелік документів, який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції; позивача віднесено до переліку ризикових платників 08.05.2020; реєстрація податкових накладних є дискреційними повноваженнями та для ухвалення рішення про зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну, суд повинен перевірити саме той факт, що податкова накладна яка була подана позивачем відповідає всім критеріям відповідно до п.12 Порядку 1246 і її можливо зареєструвати у ЄРПН, при цьому така перевірка здійснюється податковим органом автоматично, і судом не може бути проведена, а без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН є передчасним, про що, на думку представника відповідача-2, зазначено і у постановах Верховного Суду, перелік яких наведено у відзиві. Крім того, представник відповідача-2 заперечив щодо задоволення витрат на правничу допомогу.
25.10.2024 року від приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» до суду надійшла відповідь на відзиви щодо позовної заяви, в якій зазначено про те, що відповідачі не подали будь-яких доказів на спростування зазначених в позовній заяві обставин. Отже висновки, зазначені у відзивах на позовну заяву є необґрунтованими.
01.11.2024 року від представника Головного управління ДПС в Дніпропетровській області надійшов до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому представник зазначив, що позивачем в позовній заяві зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу (орієнтовно) - 10 000,00 грн. Проте, відповідач звертає увагу суду, що серед додатків сканованої копії позовної заяви, яка наявна в системі «Електронний суд» та надійшла на адресу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, позивачем не вказано ніяких документів щодо правничої допомоги. Отже, позивачем не надано жодних документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (договір про надання професійної правничої допомоги, акти прийому-передачі виконаних робіт/послуг, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з вказанням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо). Позивач самостійно зазначає, що це є витрати на професійну правничу допомогу є орієнтовними, а отже не може вимагати від суду стягнення з відповідачів солідарно, на користь ПП «ТЕХНО-ЛЮКС», витрати на професійну правничу допомогу. Також, відповідач зазначає, що предмет спору не є новим, а отже не вимагає такої кількості часу. Позивачем не доведено, що заявлені до відшкодування витрати є фактичними, а їх розмір обґрунтованим. Таким чином, позивачем до матеріалів судової справи не надано жодного належного та об`єктивного доказу на підтвердження того, що гонорар адвоката є розумним та враховує дійсно витрачений адвокатом час щодо підготовки по даній справі. Можливі шляхи захисту права позивача у випадку, якщо він вважає, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної порушує його права, зазначені в самому рішенні і складають адміністративний та судовий порядок оскарження. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що розмір зазначених витрат на правничу допомогу у даній справі не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт. позивачем та його представником не обґрунтовується та не надано жодного розрахунку звідки і чому визначена саме така сума правничої допомоги (адвокатських послуг). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. До того ж, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є бюджетною організацією, фінансування якої здійснюється з Державного бюджету, і стягнення з відповідача визначених представником позивача витрат, сума яких є значною та необґрунтованою позивачем, призведе до зменшення відповідних видатків на забезпечення діяльності органу, який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2024 року зазначена вище справа розподілена та 03.10.2024 року передана судді Пруднику С.В.
07.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження позовну заяву приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» в особі представника Дьоміна Андрія Олександровича до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778140/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.03.2024 року та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену податкову накладну та відкрито провадження в адміністративній справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
28.10.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Нельги Діни Вячеславівни про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження або за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відмовлено.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що приватне підприємство «ТЕХНО-ЛЮКС» займається оптовою торгівлею деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, у підтвердження свідчить інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
В процесі виконання господарської діяльності приватне підприємство «ТЕХНО-ЛЮКС» подає через програму «Me.doc» податкові накладні, але реєстрація частини податкових накладних безпідставно і протизаконно зупиняється Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач-1).
Господарська діяльність ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» полягає в оптовій торгівлі (основний вид діяльності - неспеціалізована оптова торгівля код КВЕД-2020 46.90), що передбачено Статутом підприємства.
Директором підприємства з 24.05.2023 року і по теперішній час є Насута Олександра Вікторівна, яка здійснює свою діяльність на підставі наказу № 2405/23-1 від 24.05.2023 року.
Реалізація товару, згідно Договору №2023-03-03 від 03.03.2023 року підтверджується видатковими накладними.
«Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 Порядку).»
Відповідальним за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» є директор Насута О.В. на підставі Рішення управителя спадщини корпоративних прав приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» від 24.05.2023 року Відповідальним за здійснення господарської операції і правильність її оформлення з боку ТОВ «ЛКМ ПЛЮС» є директор ОСОБА_1 на підставі Статуту.
Переміщення Товару, згідно п.п. 3.1. Договору № 2023-03-03 від 03.03.2023 року товару здійснюється «на умовах самовивозу «(с. Старовойтове Волинська обл.)», силами ТОВ «ЛКМ ПЛЮС», що підтверджується товарно-транспортними накладними № 1312/23-01 від 13.12.2023 року, 2412/23-01 від 24.12.2023 року, № 0901/24-01 від 09.01.2024 року, № 1803/24 від 18.03.2024 року, № 3003/24 від 30.03.2024 року, № 1804/24 від 18.04.2024 року, № 1705/24 від 17.05.2024 року.
Розрахунки за поставлений товар відповідно до п.2.4 № Договору №2023-03-03 від 03.03.2023 року здійснені частково, що відображено в обігово-сальдових відомостях по рахунку 361 за період 01.12.2023 року - 31.05.2024 року.
Так, товар, який був реалізований ГОВ «ЛКМ ПЛЮС» був придбаний у Alfey Solutions OU (м. Таллін Естонія) та OU Solifinance (м. Таллін.Естонія).
На підставі Контракту №120AS від 20.02.2020 року за яким Alfey Solutions OU - Продавець, та ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» - Покупець.
На підставі Контракту №ЕЕ-120Т від 03.03.2020 року за яким OU Solifinance - Продавець, та ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» - Покупець.
Придбання товару підтверджується документами про отримання товару: Invoice. Переміщення товару підтверджується СМР.
Розрахунки за поставлений товар здійснено в повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками за період грудень 2023р та січень-травень 2024 року та відображено в обігово-сальдових відомостях по рахунку 632.
Так, товар реалізований в повному обсязі і не використовувався у господарській діяльності. Складами позивач не користується.
Також, ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» має орендовані у ТОВ «ПРОФІ РЕНТ ГРУП » нежитлові приміщення, на підставі Договору оренди № 7/с від 01.04.2023 року №2/с від 01.01.2022 року за адресою м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 6.4. Вказана адреса є юридичною та фактичною адресою.
Середньооблікова чисельність працівників ПП «ТЕХНО-ЛЮКС» на 11.10.2023 року становить шість осіб. В штаті підприємства наявні працівники за наступними професіями: директор. заступник директора, заступник директора із стратегічного розвитку, головний бухгалтер, менеджер ЗЕД, менеджер з логістики.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного ГІН «ТЕХНО-ЛЮКС» має достатні ресурси, як виробничі так і трудові для здійснення господарських операцій.
Згідно з рішеннями Комісії відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних № 11778142/31292231 від 17.09.2024 року, №11778146/31292231 від 17.09.2024 року, № 11778151/31292231 від 17.09.2024 року, № 11768215/31292231 від 13.09.2024 року, № 11778143/31292231 від 17.09.2024 року, №11778140/31292231 від 17.09.2024 року, №11778144/31292231 від 17.09.2024 року, №11778150/31292231 від 17.09.2024 року, №11778145/31292231 від 17.09.2024 року, №11778148/31292231 від 17.09.2024 року, №11778149/31292231 від 17.09.2024 року, №11778141/31292231 від 17.09.2024 року, №11778147/31292231 від 17.09.2024 року відповідачем відмовлено у реєстрації спірної податкової накладної, з мотивів надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить із наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі -ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.
Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються, та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) (пункт 201.7 статі 201 ПК України).
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/ розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, та ;Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019р., №1165 (набрала чинності 01.02.2020), якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі по тексту - Порядок №1165).
Даний Порядок визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до п.2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Критерій оцінки ступеня ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник автоматизованого моніторингу, що характеризує ризик.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту "а" або "б" пункту 185.1 статті 185, підпункту "а" або "б" пункту187.1статті187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України(далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Згідно з п. 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Пунктом 6 Порядку №1165, передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (п. 7 Порядку №1165).
Додатками №1 та №3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначені Критерії ризиковості платника податку на додану вартість та Критерії ризиковості здійснення операцій відповідно.
Так, Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16. 1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49. 18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення.
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивача віднесено до переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, як такого, що відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, на підставі наявної податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Суд звертає увагу на те, що в квитанції, якою реєстрацію податкової накладної зупинено, відсутня інформація, щодо того, які документи необхідні контролюючому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірної податкової накладної.
Позивачем було надано Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/ розрахунків коригування, реєстрацію якої зупинено, які складені із дотриманням вимог чинного законодавства. Даних факт не заперечувався відповідачами.
Проте, незважаючи на надані позивачем пояснення, документи, Комісією було прийнято рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778140/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.03.2024 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, в рішенні зазначено, що підставами відмови в реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства.
Отже, форма рішення передбачає чітке зазначення документів, які не були надані платником податків (відповідні документи необхідно підкреслити), проте, в рішенні не було підкреслено жодного документу та не вказано в чому саме полягало порушення в наданих документах.
Таким чином, суд вважає, що рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778140/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.03.2024 року є необґрунтованим та таким, що прийнято без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Таким чином, суд доходить висновку, що за відсутності конкретної пропозиції про необхідність надання певних документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, які подані позивачем є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 виклав правову позицію, у відповідності до якої за загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Одночасно суд зазначає, що рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є обґрунтованим та вмотивованим, та не містить переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття, оскільки не встановлює, які саме первинні документи позивач не надав податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивача.
Суд зазначає, що у відповідності до п.201.10 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг. Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У відповідності до листа Вищого адміністративного суду України від 24.10.2013 року № 1486/12/13-13 реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, відсутність реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
У свою чергу визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у пункті 201.10 статті 201 Податкового кодексу України. Отже, податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.
Зважаючи на викладене, резолютивна частина постанови адміністративного суду про задоволення позовних вимог у справі, предметом оскарження в якій є протиправність неприйняття податкової накладної для реєстрації, з урахуванням вимог пункту 1 частини другої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України повинна містити висновок про визнання протиправним неприйняття податкової накладної для реєстрації, а також зазначення того, що податкову накладну потрібно вважати прийнятою та зареєстрованою протягом операційного дня, коли її було надіслано платником податку (із зазначенням дати).
Застереження щодо конкретної дати, з якої податкова накладна є прийнятою і зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, поряд із визнанням протиправним власне неприйняття податкової накладної для реєстрації, є правомірним. Отже, незалежно від того, чи містить вимога позивача прохання щодо визначення дати, з якої податкова накладна є прийнятою та зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд з метою захисту прав позивача повинен вказати відповідну дату в резолютивній частини постанови.
З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 18.03.2024 року датою її фактичного надходження.
За сукупності викладених обставин, позов підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем під час розгляду справи було сплачено судовий збір на суму 39 364 грн., що підтверджено копією платіжної інструкції в національній валюті від 23.09.2024 року №272.
Враховуючи задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. (39 364 грн./13=3028 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, оскільки спірне рішення саме комісії регіонального рівня призвело до виникнення спірних правовідносин.
Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За відсутності у матеріалах справи підтверджуючих надання правничої (правової) документів, суд наразі позбавлений можливості вирішити питання щодо розподілу судових витрат на відшкодування правничої (правової) допомоги.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву приватного підприємства «ТЕХНО-ЛЮКС» в особі представника Дьоміна Андрія Олександровича до відповідача-1: Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, відповідача-2: Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 11778140/31292231 від 17.09.2024 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 18.03.2024 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 18.03.2024 року датою її фактичного надходження.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Прудник