Справа № 320/14006/23
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року № 320/14006/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу у місті Києві за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі по тексту також позивач, ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві (далі по тексту також відповідач, ГУ ДПС у м. Києві, ідентифікаційний код: 44116011, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116), в якому просить суд визнати протиправним, скасувати податкове повідомлення-рішення від 26.09.2022 №5 та надати суму податкової знижки за наслідками звітного 2020 року у розмірі 71974,96 грн.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідачем безпідставно не надано податкову знижку, оскільки на підтвердження права на отримання податкової знижки Позивачем до декларації про майновий стан та доходи за 2020р. додатково було надано копії документів:

- платіжні доручення від 28.05.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 31.08.2020, від 29.09.2020, від 26.11.2020;

- три довідки із закладу освіти Приватний Загальноосвітній Навчальний Заклад «Мідгард» про те, що за Договором про надання освітніх послуг від 16.05.2019р., учениця ОСОБА_2 ; за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_3 , за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_2 , вартість навчання не включає вартість харчування.

- квитанція від 18.08.2020 №28031864, додатково отримана в касі банку ПУМБ на підтвердження отримувача коштів по зазначеному платежу та Довідка із закладу освіти ПЗНЗ «Мідгард» на підтвердження отримання оплати за навчання ОСОБА_2 згідно Договору про надання освітніх послуг від 16.05.2019 та відповідно до квитанції від 18.08.2020.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи одноособово суддею Панченко Н.Д. за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідач надав до суду відзиви на адміністративний позов, у яких зазначив, що відмова у наданні податкової знижки є обґрунтованою, у зв`язку з тим що в документах про надання освітніх послуг не зазначений номер та перелік освітніх послуг, які надає заклад освіти; витрати понесені на оплату освітніх послуг за ОСОБА_4 не підтверджено відповідними договорами про надання освітніх послуг;· відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ і подала до обслуговуючого банку; відповідно до квитанції від 18.08.2020 неможливо ідентифікувати отримувача коштів, а тому, ОСОБА_1 не дотримано приписи п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України; платіжні документи від 28.05.2020, від 29.09.2020, від 31.08.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 26.11.2020 не містять обов`язкового реквізиту для електронних платіжних документів, а саме електронного цифрового підпису; платником завищено суму доходу отриманого протягом 2020 року як заробітна плата (ознака доходу - 101) та завищено суму утриманого (перерахованого) податку з доходів фізичних осіб, оскільки, задекларовані дані в податковій декларації про майновий стан і доходи від 10.12.2021 Nє53203098 не відповідають даним ЦБ ДРФО ДПС України.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій заявлені вимоги підтримав з підстави, викладених в адміністративному позові та надав додаткові пояснення.

З огляду на викладене вище, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Київський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що між закладом освіти «Приватний загальноосвітній заклад «Мідгард» та ОСОБА_1 укладено Договори від 16.05.2019 та від 25.05.2020 про надання освітніх послуг.

Позивачем подано до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві декларацію про майновий стан і доходи за звітний 2020 рік з метою отримання податкової знижки за компенсацію вартості загальної середньої освіти дітей.

На підтвердження права на отримання податкової знижки позивачем до декларації було долучено копії наступних документів: Договір про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_3 ; Договір про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_2 ; Договір про надання освітніх послуг від 16.05.2019, учениця ОСОБА_2 ; Довідка про доходи, видана роботодавцем Позивача; копія паспорту України, що підтверджує місце реєстрації та довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія Свідоцтва про народження ОСОБА_2 ; та реквізити рахунку для зарахування коштів до повернення з бюджету.

В поданій декларації позивачем зазначено суму власного доходу, який включається до загального оподатковуваного доходу за 2020 рік у розмірі 4 828 159,26 грн. та суму податку на доходи фізичних осіб в розмірі 869 068,69 грн., а також визначено суму витрат, понесених ним як платником податків на користь вітчизняних закладів дошкільної, позашкільної, загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти для компенсації вартості здобуття відповідної освіти такого платника податку та/або члена його сім`ї першого ступеня споріднення - 399 861,00 грн. та визначено суму податку на доходи фізичних осіб, задекларованого до повернення з бюджету за результатами звітного (податкового) року в розмірі - 71 974,96 грн.

Дану суму позивачем було зазначено як таку, що підлягає поверненню з бюджету. Податкова знижка, визначена позивачем, складалася з витрат у виді сплачених сум вартості загальної середньої освіти дітей.

За результатами поданої декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік Головним управлінням ДПС у місті Києві проведено камеральну перевірку, результати якої оформлені відповідним актом від 10.01.2021 №425/М/26-15-24-18-21.

Вказаною перевіркою встановлено, що у громадянки ОСОБА_1 відсутні законодавчі підстави для включення до податкової знижки суми витрат, оскільки в документах про надання освітніх послуг не зазначений номер та перелік освітніх послуг, які надає заклад освіти; витрати понесені на оплату освітніх послуг за ОСОБА_4 не підтверджено відповідними договорами про надання освітніх послуг; відповідно до квитанції від 18.08.2020 неможливо ідентифікувати отримувача коштів, а тому, ОСОБА_1 не дотримано приписи п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України; платіжні документи від 28.05.2020, від 29.09.2020, від 31.08.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 26.11.2020 не містять обов`язкового реквізиту для електронних платіжних документів, а саме електронного цифрового підпису; платником завищено суму доходу отриманого протягом 2020 року як заробітна плата (ознака доходу - 101) та завищено суму утриманого (перерахованого) податку з доходів фізичних осіб, оскільки, задекларовані дані в податковій декларації про майновий стан і доходи від 10.12.2021 N53203098 не відповідають даним ЦБ ДРФО ДПС України.

На підставі висновків акту камеральної перевірки Головним управлінням ДПС у місті Києві від 26.09.2022 прийнято податкове повідомлення-рішення №5, про відмову у наданні податкової знижки на компенсацію вартості загальної середньої освіти її дітей.

На підтвердження права на отримання податкової знижки Позивачем до декларації про майновий стан та доходи за 2020р. додатково було надано копії документів: платіжні доручення від 28.05.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 31.08.2020, від 29.09.2020, від 26.11.2020; три довідки із закладу освіти Приватний Загальноосвітній Навчальний Заклад «Мідгард» про те, що за Договором про надання освітніх послуг від 16.05.2019р., учениця ОСОБА_2 ; за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_3 , за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_2 , вартість навчання не включає вартість харчування; квитанція від 18.08.2020 №28031864, додатково отримана в касі банку ПУМБ на підтвердження отримувача коштів по зазначеному платежу та Довідка із закладу освіти ПЗНЗ «Мідгард» на підтвердження отримання оплати за навчання ОСОБА_2 згідно Договору про надання освітніх послуг від 16.05.2019 та відповідно до квитанції від 18.08.2020.

За результатами адміністративного оскарження даного податкового повідомлення-рішення останнє залишене без змін, а скарга позивача - без задоволення.

Незгода позивача із діями відповідача щодо відмови у наданні йому податкової знижки, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (надалі по тексту - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно із підпунктом 14.1.170 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податкова знижка для фізичних осіб, які не є суб`єктами господарювання, - документально підтверджена сума (вартість) витрат платника податку - резидента у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг) у резидентів - фізичних або юридичних осіб протягом звітного року, на яку дозволяється зменшення його загального річного оподатковуваного доходу, одержаного за наслідками такого звітного року у вигляді заробітної плати, у випадках, визначених цим Кодексом.

Платник податку, який бажає скористатись податковою знижкою, заявляє про своє бажання шляхом подання податкової декларації за минулий календарний рік (до 1 травня року, наступного за звітним, в якому понесені витрати - відповідно до підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України).

Відповідно до підпункту 166.1.2 пункту 166.1 статті 166 ПК України підстави для нарахування податкової знижки із зазначенням конкретних сум відображаються платником податку у річній податковій декларації, яка подається по 31 грудня включно наступного за звітним податкового року.

Підпунктом 166.2.1 пункту 166.2 статті 166 ПК України передбачено, що до податкової знижки включаються фактично здійснені протягом звітного податкового року платником податку витрати, підтверджені відповідними платіжними та розрахунковими документами, зокрема квитанціями, фіскальними або товарними чеками, прибутковими касовими ордерами, що ідентифікують продавця товарів (робіт, послуг) і особу, яка звертається за податковою знижкою (їх покупця (отримувача), а також копіями договорів за їх наявності, в яких обов`язково повинно бути відображено вартість таких товарів (робіт, послуг) і строк оплати за такі товари (роботи, послуги).

Згідно з підпунктом 166.3.5 пункту 166.3 статті 166 ПК України, платник податку має право включити до податкової знижки у зменшення оподатковуваного доходу платника податку за наслідками звітного податкового року, визначеного з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу, такі фактично здійснені ним протягом звітного податкового року витрати: суму витрат платника податку на сплату страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та пенсійних внесків, сплачених платником податку страховику-резиденту, недержавному пенсійному фонду, банківській установі за договорами довгострокового страхування життя, недержавного пенсійного забезпечення, за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, а також внесків на банківський пенсійний депозитний рахунок, на пенсійні вклади та рахунки учасників фондів банківського управління як такого платника податку, так і членів його сім`ї першого ступеня споріднення, які не перевищують (у розрахунку за кожний з повних чи неповних місяців звітного податкового року, протягом яких діяв договір страхування): а) при страхуванні платника податку або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом платника податку, або на банківський пенсійний депозитний рахунок, пенсійний вклад, рахунок учасника фонду банківського управління чи за їх сукупністю - суму, визначену в абзаці 1 підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу; б) при страхуванні члена сім`ї платника податку першого ступеня споріднення або за пенсійним контрактом з недержавним пенсійним фондом, або на банківський пенсійний депозитний рахунок, пенсійний вклад, рахунок учасника фонду банківського управління на користь такого члена сім`ї чи за їх сукупністю - 50 відсотків суми, визначеної в абзаці 1 підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, в розрахунку на кожного застрахованого члена сім`ї.

При цьому, контролюючий орган зазначив, що сума не може перевищувати розміру доходу, визначеного в абзаці 1 підпункту 169.4.1 пункту 169.4 статті 169 ПК України, в розрахунку на кожну особу, яка страхується, за кожний повний або неповний місяць страхування протягом звітного податкового року.

Як вже зазначено вище, на підтвердження права на отримання податкової знижки позивачем до декларації було надано копії: платіжні доручення від 28.05.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 31.08.2020, від 29.09.2020, від 26.11.2020; три довідки із закладу освіти Приватний Загальноосвітній Навчальний Заклад «Мідгард» про те, що за Договором про надання освітніх послуг від 16.05.2019р., учениця ОСОБА_2 ; за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_3 , за Договором про надання освітніх послуг від 25.05.2020, учениця ОСОБА_2 , вартість навчання не включає вартість харчування; квитанція від 18.08.2020 №28031864, додатково отримана в касі банку ПУМБ на підтвердження отримувача коштів по зазначеному платежу та Довідка із закладу освіти ПЗНЗ «Мідгард» на підтвердження отримання оплати за навчання ОСОБА_2 згідно Договору про надання освітніх послуг від 16.05.2019 та відповідно до квитанції від 18.08.2020.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294-IX було встановлено такий розмір прожиткового мінімуму на 2020 рік: сума місячного прожиткового мінімуму у 2020 році з 01 січня 2017 складає - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень.

Як вже було зазначено судом, підпунктом 166.4.2 пункту 166.4 статті 166 ПК України встановлено, що загальна сума податкової знижки, нарахована платнику податку в звітному податковому році, не може перевищувати суми річного загального оподатковуваного доходу платника податку, нарахованого як заробітна плата, зменшена з урахуванням положень пункту 164.6 статті 164 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між позивачем та закладом освіти «Приватний загальноосвітній заклад «Мідгард» та ОСОБА_1 укладено Договори від 16.05.2019 та від 25.05.2020 про надання освітніх послуг.

Відповідно до Договору від 16.05.2019 року Позивачем сплачено вартість надання освітніх послуг у розмірі 362 487,00 грн. (120 892,00*3) на користь ЗО «ПЗНЗ «МІДГАРД», що підтверджується квитанцією від 18.08.2020 року № 28031864.

Відповідно до Договору від 25.05.2020 року Позивачем сплачено вартість надання освітніх послуг у розмірі 145 989,00 грн. (48 663,00*3) на користь ЗО «ПЗНЗ «МІДГАРД», що підтверджується платіжними дорученнями від 28.05.2020 № TR.7037968.IB.8810.56023, від 29.09.2020 № TR.7037968.IB.8810.52074 та від 26.11.2020 № TR.36048384.IB.8810.78318.

Відповідно до Договору від 25.05.2020 року Позивачем сплачено вартість надання освітніх послуг у розмірі 132 981,00 грн. (44 327,00*3) на користь ЗО «ПЗНЗ «МІДГАРД», що підтверджується платіжними дорученнями від 30.06.2020 № TR.7037968.IB.8810.141155, від 31.07.2020 № TR.7037968.IB.8810.97036 та від 31.08.2020 № TR. 7037968.IB.8810.94404.

Відповідно до поданої податкової декларації про майновий стан і доходи за підсумками 2020 року позивач, який є резидентом і має реєстраційний номер облікової картки платника податку - НОМЕР_1 , мав дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 4 828159,26 грн.

З огляду на наведене, сума, яка підлягає поверненню позивачу згідно поданої декларації, складає 71 974,96 грн.

В обґрунтування власних заперечень відповідач посилався на акт камеральної перевірки податкової декларації про майновий стан і доходи, який, за словами відповідача, містить перелік порушень позивачем норм ПК України, які, на думку відповідача, позбавили позивача підстав для нарахування податкової знижки за наслідками звітного 2020 року.

За результатами камеральної перевірки податкової декларації позивача встановлено: що у документах про надання освітніх послуг не зазначений номер та перелік освітніх послуг, які надає заклад освіти; витрати понесені на оплату освітніх послуг за ОСОБА_4 не підтверджено відповідними договорами про надання освітніх послуг; відповідно до квитанції від 18.08.2020 неможливо ідентифікувати отримувача коштів, а тому, ОСОБА_1 не дотримано приписи п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України; платіжні документи від 28.05.2020, від 29.09.2020, від 31.08.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 26.11.2020 не містять обов`язкового реквізиту для електронних платіжних документів, а саме електронного цифрового підпису; платником завищено суму доходу отриманого протягом 2020 року як заробітна плата (ознака доходу - 101) та завищено суму утриманого (перерахованого) податку з доходів фізичних осіб, оскільки, задекларовані дані в податковій декларації про майновий стан і доходи від 10.12.2021 N53203098 не відповідають даним ЦБ ДРФО ДПС України.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Щодо посилань Відповідача на відсутність інформації щодо виду освітніх послуг, які надаються в рамках договору від 16.05.2019 та від 25.05.2020.

Так, 16.05.2019, 16.05.2020, 25.05.2020 між ОСОБА_1 (далі - Замовник) та закладом освіти «Приватний загальноосвітній заклад «Мідгард» (далі - Виконавець) укладено договори про надання освітніх послуг.

Відповідно до 2.1. Договору від 16.05.2019 сторони підписанням цього Договору домовились, що Виконавець, в порядку і на умовах визначених цим Договором, за рахунок коштів Замовника, зобов`язується надати освітні послуги Одержувачу (дочці Позивача - ОСОБА_2 ), які включають її навчання та виховання у відповідності до стандартів, вимог та положень, закріплених у чинному законодавстві України стосовно 8 (восьми) класів загальноосвітніх навчальних закладів ІІ (другого) ступеню.

Згідно п. 1.3, 1.4. Договору від 16.05.2019 Виконавець гарантує замовнику, що освітні послуги Одержувачу надаватимуться відповідно до Закону України «Про освіту» та Закону України «Про загальну середню освіту» відповідно до робочого навчального плану та навчальної програми, складеними на основі типових навчальних планів, затверджених Міністерством освіти і науки України. Виконавець гарантує Замовнику, що освітні послуги Одержувачу надаватимуться із застосуванням відомих у світі найпродуктивніших форм, засобі і методів навчання та виховання з урахуванням індивідуальних особливостей Одержувача і специфіки, профілю та інших особливостей організації діяльності.

Аналогічні умови передбачені в тексті договору від 25.05.2020 (де Одержувачем послуг також являється ОСОБА_2 ), єдиною відмінністю якого від Договору від 16.05.2019 є надання освітніх послуг Одержувачу, які включають його навчання та виховання у відповідності до стандартів, вимог та положень, закріплених у чинному законодавстві України стосовно 9 (дев`ятих) класів загальноосвітніх навчальних закладів ІІ (другого) ступеню.

Постановою КМУ від 27.08.2010 № 796 затверджений Перелік платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форми власності (далі - Перелік).

Оскільки «Приватний загальноосвітній заклад «Мідгард» належить до приватної форми власності, вищезазначений Перелік не може бути застосований для визначення умов Договорів від 16.05.2019, 16.05.2020, 25.05.2020.

Всі освітні послуги, що надаються Одержувачу, детально описані в укладених Договорах. Таким чином, твердження Відповідача про їх відсутність є безпідставними.

Щодо посилань Відповідача на відсутність договору про надання освітніх послуг, одержувачем послуг яких являється ОСОБА_3

Як до поданої Позивачем декларації, так і доданих до матеріалів позовної заяви долучено Договір від 25.05.2020 укладений між «Приватним загальноосвітнім закладом «Мідгард» та Позивачем, одержувачем послуг яких являється ОСОБА_3 .

Щодо посилань Відповідача про неможливість ідентифікувати отримувача коштів відповідно до квитанції від 18.08.2020

До матеріалів позовної заяви долучено 2 (дві) квитанції від 18.08.2020, що підтверджують оплату за договору про надання освітній послуг від 16.05.2019, укладеним із «Приватним загальноосвітнім закладом «Мідгард» та ОСОБА_1 , відповідно до якого одержувачем послуг є ОСОБА_2 , а саме:

- довідка №28031864 від 18.08.2020 (призначенням вказаного платежу зазначено, що оплата здійснюється за договором від 16.05.2019, де одержувачем послуг являється ОСОБА_1 , а отримувачем оплати - «Приватний загальноосвітній заклад «Мідгард» );

- довідка №28031865 від 18.08.2020 (призначенням вказаного платежу є комісія за розрахунково-касові послуги).

Отже, враховуючи вищевикладене, посилання Відповідача на відсутність інформації в квитанції ідентифікуючої інформації щодо отримувача коштів є такою, що не відповідає дійсності.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22 розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав. Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав.

Відповідно до п. 2.7. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті примірник розрахункового документа (незалежно від способу його виготовлення) (далі - Інструкція), реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити відбиток печатки (якщо картка із зразками підписів та відбитка печатки містить відбиток печатки) і підписи/підпис Так, Інструкція не містить жодних обов`язкових вимог щодо підписання платіжного доручення електронним цифровим підписом, в свою чергу Відповідачем не підтверджена позиція будь-якою нормативно-правовою базою, отже є необґрунтованою та не може бути прийнята до уваги.

Щодо невідповідності задекларованим даним в податковій декларації про майновий стан і доходи №53203098 від 10.12.2021 Позивача даним, визначеним в ЦБ ДРФО ДПС.

10.01.2022 головним державним інспектором відділу перевірок правомірності застосування податкової знижки управління податкового адміністрування фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 розділу І Податкового кодексу України (далі - ПК України), у порядку статті 76 розділу ІІ ПК України та вимог статті 176 ПК України проведено камеральну перевірку податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_1 за 2020 рік, по результату якої складено Акт №425/Ж5/26-15-24-18-21 (далі - Акт).

Враховуючи розбіжності з даними ЦБ ДРФО ДПС України, які зазначено в Акті перевірки, у відповідності до п.п. 166.4.2 та п. 166.4 ст. 166 ПК України, загальна сума податкової знижки, нарахована ОСОБА_1 , як платнику податку у звітному податковому році, не перевищує суми річного загального оподаткованого доходу платника податку, нарахованого, як заробітна плата, зменшена із врахуванням положень п. 164.6 ст. 164 ПК України. Вищевказане підтверджено Відповідачем у відзиві на позовну заяву. Будь яких доказів того, що Позивачем не може бути отримана податкова знижка відповідно до п.п. 166.4.2 та п. 166.4 ст. 166 ПК України Відповідачем не наведено.

На підставі викладеного суд робить висновок, що у поданих відповідачу документів наявна вся вичерпна інформація, що в документах про надання освітніх послуг, зазначений номер та перелік освітніх послуг, які надає заклад освіти; витрати понесені на оплату освітніх послуг за ОСОБА_4 підтверджено відповідними договорами про надання освітніх послуг; можливо ідентифікувати отримувача коштів відповідно до квитанції від 18.08.2020, а тому, ОСОБА_1 дотримано приписи п.п. 166.2.1 п. 166.2 ст. 166 ПК України; платіжні документи від 28.05.2020, від 29.09.2020, від 31.08.2020, від 31.07.2020, від 30.06.2020, 26.11.2020 містять всі обов`язкові реквізити для електронних платіжних документів; загальна сума податкової знижки, нарахована ОСОБА_1 , як платнику податку у звітному податковому році, не перевищує суми річного загального оподаткованого доходу платника податку, нарахованого, як заробітна плата, зменшена із врахуванням положень п. 164.6 ст. 164 ПК України, а відтак будь яких доказів того, що Позивачем не може бути отримана податкова знижка відповідно до п.п. 166.4.2 та п. 166.4 ст. 166 ПК України Відповідачем не наведено.

Отже, доводи відповідача в цій частині суд вважає безпідставними. Інших тверджень, як підстави для відмови позивачу у наданні податкової знижки, не вказано.

Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право на включення до податкової знижки звітного 2020 року суми витрат на страхування, фактично понесених ним протягом цього періоду, як це передбачено підпунктом 166.3.5 пункту 166.3 статті 166 ПК України, а дії відповідача щодо відмови у наданні такої знижки є протиправними.

При цьому, на думку суду, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача надати ОСОБА_1 податкову знижку в законодавчо визначений спосіб.

Стосовно вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 26.09.2022 №5, суд виходить з наступного.

Так, вказане податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі висновку контролюючого органу про відсутність у позивача підтвердженого права на отримання податкової знижки, який спростований судом вище.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Тобто, вказаним положенням передбачено виключний перелік підстав для винесення податкового повідомлення-рішення, а в інших випадках воно не може бути винесене.

В даному випадку оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене за наслідками податкової перевірки, якою не встановлено заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, оскільки зазначене позивачем у податковій декларації податкове зобов`язання вже сплачене з врахуванням суми, визначеної як податкова знижка.

Виходячи з аналізу наведених вище норм права та обставин справи, суд приходить до висновку про те, що спірне податкове повідомлення-рішення прийняте відповідачем з порушенням норм права, а отже, підлягає скасуванню.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові від 06 листопада 2018 року в справі №826/1041/18, відмова у отриманні податкової знижки не є підставою для визначення вказаної суми платнику податків, як зобов`язання зі сплати податку на доходи фізичних осіб та суперечить самій суті «податкової знижки», оскільки такий податок уже був сплачений особою під час отримання доходу у вигляді заробітної плати.

Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність законодавчо визначених підстав для скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в судовому порядку.

Щодо визначення конкретного розміру податкової знижки, то суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що Відповідач вказав на відсутність правових підстав для надання такої знижки. Відтак, спору щодо її розміру у цій справі, не існує, а тому відсутні підстави вважати, що права Позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, як передчасної.

Аналогічний правовий висновок викладено у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі N 560/2120/20, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність вчинених дій та прийнятого рішення.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які вона посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 26.09.2022 №5.

Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (ідентифікаційний код: 44116011, адреса: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116) надати ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) суму податкової знижки за наслідками звітного 2020 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

рішення виготовлене та підписане 16.12.2024

Суддя Панченко Н.Д.