Справа № 580/8436/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року справа № 580/8436/24

12 годин 20 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Олійник розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/8436/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) [позивач та представник позивача адвокат Бай Сергій Едуардович, ордер серії АІ №1684514 - не прибули] до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) [представник відповідача Самохвалов Вадим Володимирович, діє на підставі довіреності], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) [представник третьої особи не прибув], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_6 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) [представник третьої особи Петровський Вадим Володимирович, діє на підставі довіреності] про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА /ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

23.08.2024 вх. №40366/24 представник позивача - адвокат Бай Сергій Едуардович (ордер серії АІ №1684514) у позовній заяві просить:

- визнати протиправною та скасувати відмову у переведенні (переміщенні) ОСОБА_1 , що оформлена листом від 18 липня 2024 №11/3774;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути подані документи для переведення ОСОБА_1 з прийняттям рішення по суті;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 письмово повідомити ОСОБА_1 та вжити заходів з переведення до служби у військову частину НОМЕР_6 .

Суд прийняв позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

28.10.2024 здійснив перехід із спрощеного до загального провадження, витребував у військової частини НОМЕР_2 заяву-звернення позивача про можливість проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_6 та запропонував сторонам врахувати ст.49 КАС України щодо залучення третьої особи - військової частини НОМЕР_6 , залучивши до участі.

04.11.2024 вх.№51441/24 представник відповідача надав до суду клопотання про залучення у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , юридична адреса - АДРЕСА_3 , у військової частини НОМЕР_4 ).

13.11.2024 суд залучив також до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача військову частину НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив: листом від 13.07.2024 №7033 військова частина НОМЕР_4 повідомила, що рапорт позивача погоджений та переданий командуванню для подальшого переведення. На підставі рапорту поданий до військової частини НОМЕР_2 план переміщення позивача до батальйону охорони військової частини НОМЕР_6 . 18.07.2024 військова частина НОМЕР_2 повідомила військову частину НОМЕР_4 про те, що за резульатом розгляду плану переміщення позивача запропоновано розмістити на посадах з огляду на неукомплектованість (56%), тому у погодженні переведення відмовлено. Станом на час звернення до суду позивач не переведений на посаду у в/ч забезпечення, ТЦКта СП, ВВНЗ, навчальні центри, заклади, установи, медимні підрозділи, підрозділи логістики, звязку, оперативного забезпечення, охорони згідно рішення ВЛК.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА та ТРЕТІХ ОСІБ

09.09.2024 вх.№42468/24 відповідач у відзиві зазначив: 18.07.2024 надана відповідь командиру військової частини НОМЕР_4 та запропоновано розмістити позивача на відповідній посаді всередині частини; у спірних правовідносинах відсутня протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо урахування довідки ВЛК №880, позаяк командир військової частини НОМЕР_4 не вказував на відсутність посад, що зазначені у довідці - ОСОБА_1 проходить службу на посаді сапера, а інженерно-саперний взвод належить до підрозділів забезпечення, не надходили скарги або заяви про незгоду з рішенням командира про призначення на посаду інжерено-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 (позивач справи прийняв, приступив до виконання обов`язків за новою посадою).

31.10.2024 вх.№50877/24 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_6 повідомила про відсутність технічної можливості брати участь в режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник військової частини НОМЕР_6 покладався на розсуд суду і зазначив, що позивач не довів порушене право військовою частиною, доводи відповідача вважав переконаними і обгрунтованими і просив відмовити у задоволенні позову повністю.

25.11.2024 вх.№55447/24 третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_4 просила здійснювати розгляд справи без участі представника.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що у Довідці ВЛК №880 (24.05.2024 №511/25/1779) зазначено про проведений 23.05.2024 медичний огляд п`ятого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 - наданий висновок: придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони; непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у спецспорудах (а.с.104).

Суд встановив, що т.в.о. військової частини НОМЕР_6 31.05.2024 №982/143/997 повідомив командирів військової частини НОМЕР_8 та військової частини НОМЕР_4 про особисту бесіду з ОСОБА_1 та за їхньої згоди просив оформити документи.

Суд встановив, що рапорт ОСОБА_1 від 01.07.2024 щодо переведення з військової частини НОМЕР_8 до військової частини НОМЕР_6 з резолюціями зареєстрований 11.07.2024 вх.№21207 на 1/13 аркушів (а.с.103).

Суд встановив, що 11.07.2024 №6962 військова частина НОМЕР_4 направила командиру військової частини НОМЕР_2 (через управління персоналу) План переміщення військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу за межі військової частини НОМЕР_4 на посади номенклатури призначення Головнокомандувача ЗСУ, де у додатку зазначено: посада для комплектування - стрілець взводу супроводження вантажів військової частини НОМЕР_6 ; займана посада - старшина ОСОБА_1 гранатометник військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_2 ; підстава: на нижчу посаду за станом здоровя на підставі висновку (постанови) ВЛК, рекомендаційний лист від 31.05.2024 №982/143/997 т.в.о. військової частини НОМЕР_6 , довідка ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.05.2024 №511/25/1779 «придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах) медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони».

Суд встановив, що у повідомленні військової частини НОМЕР_2 від 18.07.2024 №11/3774 на №1205/6962 від 11.07.2024 щодо результату розгляду плану переміщення старшини ОСОБА_1 зазначено: відповідно до довідки ВЛК військовослужбовець придатний до військової служби у підрозділах оперативного забезпечення, логістики, зв`язку, охорони, медичних підрозділах; враховуючи низьку укомплектованість військової частини НОМЕР_4 (56%) пропонується розмістити старшину ОСОБА_1 на вакантних посадах в одному з вищенаведених підрозділах.

Суд встановив, що відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.08.2024 №201-РС згідно з п.82 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнений старшина ОСОБА_1 з посади гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу з механізованої роти НОМЕР_9 механізованого батальйону НОМЕР_10 окремої механізованої Степової бригади НОМЕР_11 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України і призначений сапером 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу НОМЕР_9 механізованого батальйону НОМЕР_10 окремої механізованої Степової бригади НОМЕР_11 армійського корпусу Сухопутних військ Збройних Сил України.

Матеріали справи не містять доказів оскарження та/або скасування наказу від 31.08.2024 №201-РС (по особовому складу) у частині стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 31.08.2024 №257 (по стройовій частині) старшину ОСОБА_1 вважати таким, що з 31.08.2024 справи прийняв і приступив до виконання службових обовязків за посадою з 3 тарифним розрядом.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 20.10.2024 №279-РС (по особовому складу) «Про призначення (переміщення) на посади та зарахування у розпорядження» відповідно до пп.15 п.116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України згідно з п.11 увільнений від займаної посади і зарахований у розпорядження командира військової частини НОМЕР_4 з 20.10.2024 як військовослужбовець, який перебуває на тривалому лікуванні старшина ОСОБА_1 - сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 .

09.11.2024 №14108 військова частина НОМЕР_4 на телеграму від 03.11.2024 №1157/11/9281 військової частини НОМЕР_2 надала відповідь: посада «сапер 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 » належить до посад підрозділів забезпечення військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 згідно штату №57/165-01.Зміст телеграми військової частини НОМЕР_2 від 18.07.2024 №11/3774 доведений ОСОБА_1 19.07.2024 усно через командира інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_8 військової частини НОМЕР_4 . Також надані документи щодо переміщення ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_6 та його призначення у військовій частині НОМЕР_4 .

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши повідомлені аргументи щодо обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Відповідно до статі 106 Конституції України Президент України, зокрема: приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 06.12.1991 № 1932-XII «Про оборону України» (далі Закон № 1932-ХІІ) у разі збройної агресії проти України або загрози нападу на Україну Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, застосування Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, подає його Верховній Раді України на схвалення чи затвердження, а також вносить до Верховної Ради України подання про оголошення стану війни.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII). Згідно з частинами першою-третьою статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (частина дев`ята статті 1 Закону № 2232-XII). Згідно з частинами першою-третьою статті 2 Закону України військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України. Відповідно до частини четвертої статті 2 Закону № 2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Надалі дія воєнного стану в Україні продовжувалася згідно з Указами Президента України.

Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. Положенням № 1153/2008 (далі Положення № 1153/2008) визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі.

Згідно із пунктом 12 розділу І Положення №1153 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Питання призначення, переміщення військовослужбовців по службі регламентовано пунктами 81-96, 109, 112, 113, 114, 257 Положення №1153.

За змістом підпункту 1 пункту 81 розділу IV Положення №1153 призначення на посади здійснюється: військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Згідно з пп.2 пункту 82 розділу IV Положення №1153 визначено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби); для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; за сімейними обставинами - на особисте прохання; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах; у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій; у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 83 розділу IV Положення №1153 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, у тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця (пункт 109 Положення № 1153/2008).

Відповідно до пункту 110 Положення № 1153/2008 переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 112 Положення № 1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами. Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують. Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно з Розділом ХIV Положення №1153 визначені особливості проходження військової служби, служби в резерві та виконання військового обов`язку в запасі в особливий період. Відповідно до пункту 251 розділу ХIV Положення №1153 в особливий період військовослужбовці проходять військову службу, резервісти призиваються на військову службу, а військовозобов`язані виконують військовий обов`язок у запасі в порядку, передбаченому цим Положенням та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок проходження військової служби в особливий період. Доукомплектування особовим складом Збройних Сил України в особливий період здійснюється за рахунок призову військовозобов`язаних, громадян призовного віку чоловічої статі та резервістів, а також прийому громадян на військову службу за контрактом (пункт 254 розділу ХIV Положення №1153). Відповідно до абзацу 2 пункту 257 розділу ХIV Положення №1153 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402). Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); визначення ступеня придатності до військової служби. Згідно з пунктом 2.1 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання. Під придатністю до військової служби у Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, що дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час (пункт 1.1 Розділу ІІ Положення №402). Під час медичного огляду військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я (пункт 6.9 Розділу ІІ Положення №402). Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, ТЦК та СП, установах, організаціях, навчальних закладах. Одночасно з постановою про обмежену придатність до військової служби ВЛК приймає постанову про придатність до військової служби за військовою спеціальністю. У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову - придатний до військової служби. У разі визнання ВЛК військовослужбовця обмежено придатним до військової служби та непридатним до військової служби за військовою спеціальністю, командир (начальник) від командира окремої військової частини, йому рівних та вище, перед переміщенням військовослужбовця на іншу посаду, для визначення можливості військовослужбовця за станом здоров`я на посаді виконувати обов`язки військової служби, може направити його на медичний огляд ВЛК із обов`язковим зазначенням у направленні мети медичного огляду ВЛК - визначення придатності до військової служби за військовою спеціальністю (із зазначенням посади, на яку переміщується військовослужбовець, виду, роду військ (сил)). У додатку 1 до Положення №402 вказані хвороби/стан здоров`я і їх співвідношення з придатністю чи непридатністю до служби. До повноважень ВЛК належить визначати придатність за станом здоров`я до військової служби військовослужбовців та у зв`язку з цим визначати, які види служби й роботи протипоказані та які дозволені цій особі та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

Відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 р. № 2073-IX (далі - Закон № 2073) адміністративний орган розглядає і вирішує справи, віднесені до його відання законом (предметна компетенція) (ч.1 ст.21 Закону № 2073). Особа має право в порядку, встановленому цим Законом, подати до адміністративного органу заяву з вимогою прийняти адміністративний акт з метою забезпечення реалізації її права, свободи або законного інтересу, виконання нею визначеного законом обов`язку, якщо вважає, що розгляд і виконання такої вимоги належить до компетенції адміністративного органу (ч.1 ст.38 Закону № 2073). Заява подається в усній чи письмовій формі (ч.1 ст.39 Закону № 2073). Заява в письмовій формі може бути подана до адміністративного органу шляхом особистого звернення, надіслана поштовим відправленням або подана в електронній формі, у тому числі з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (ч.2 ст.41 Закону № 2073).

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (висновки у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 14.05.2019 у справі № 910/11511/18, у справі №910/7164/19).

Надаючи оцінку доказам та доводам, аргументам позивача і відповідача, позиції третіх осіб, суд зазначає про таке.

За правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.04.2018 у справі №П/9901/137/18 (№800/426/17) під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень варто розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Під час розгляду справи стосовно проходження за процедурою рапотру позивача не встановлено обставин, передбачених пунктом 112 Положення №1153, за яких необхідною є згода військовослужбовця на переміщення. Оскільки обмежено придатні військовослужбовці з урахуванням стану здоров`я не можуть нести службу у бойових частинах, брати безпосередню участь у бойових діях.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі №826/10888/18 висновує: саме по собі порушення процедури прийняття акту не повинно породжувати правових наслідків для його правомірності, крім випадків, прямо передбачених законом.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Право бути почутим є ключовим принципом «належного врядування» в демократичній державі. Перш ніж орган публічної влади ухвалить адміністративне рішення, яке стосується прав чи інтересів певної особи, їй повинна бути надана можливість висловити свої міркування та надати органу публічної влади інформацію і свої аргументи. Процедури й питання, що потребують розгляду, залежать від того, чи стосується адміністративне рішення індивідуальних або колективних інтересів. Мотиви здійснення органами публічної влади власних повноважень мають відповідати мотивам, з якими ці повноваження були надані законом (https://rm.coe.int/handbook-administration-and-you/1680a06311).

У науково-практичному коментарі до Закону України «Про адміністративну процедуру» зазначено: принципи добросовісності та розсудливості корелюються насамперед з п.5 та п.6 частини 2 ст.2 КАС України як критеріями для оцінки правомірності рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється під час розгляду справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16, від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18, від 23 грудня 2019 року у справі № 712/3842/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 500/477/15-а.

Оцінюючи доводи і докази сторін, пояснення представника третьої особи щодо перевірки поведінки відповідача, суд не встановив за матеріалами справи під час послідовного розгляду рапорту позивача порушення його прав як військовослужбовця у спірних правовідносинах, зважаючи на несення служби з урахуванням висновків згідно довідки ВЛК та правового регулювання обставин переміщення по службі щодо винятку придатності у підрозділах забезпечення, що реалізовано у наказах командирів від 31.08.2024 №201-РС (по особовому складу) у частині стосовно ОСОБА_1 , від 31.08.2024 №257 (по стройовій частині), від 20.10.2024 №279-РС (по особовому складу) «Про призначення (переміщення) на посади та зарахування у розпорядження» (не оскаржені, не скасовані).

Суд за оцінених доказів і перевірених доводів не встановив протиправності у діях відповідача, який продемонстрував добросовісність, розсудливість у реалізації повноважень, щодо відмови у переведенні (переміщенні) ОСОБА_1 до служби у військову частину НОМЕР_6 , тому у задоволенні вимоги зобов`язати військову частину НОМЕР_2 розглянути подані документи для переведення ОСОБА_1 з прийняттям рішення по суті належить відмовити, позаяк рапорт до командира роти військової частини НОМЕР_8 (прошу Вашого клопотання по переводу на вакантну посаду військової частини НОМЕР_6 ) розглянутий командиром роти військової частини НОМЕР_8 (клопочу по суті) і командиром військової частини НОМЕР_8 (клопочу по суті) та скерований для погодження до військової частини НОМЕР_2 з дотриманням вимог нормативно-правових актів у контексті усіх критеріїв ч.2 ст.2 КАС України.

Відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні необгрунтованих вимог позивача.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначений порядок розподілу судових витрат. Відповідно до частин 1, 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. За результатом вирішення спору судові витрати не належать розподілу.

Керуючись статтями 2, 5-16, 19, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати не розподіляються.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо у судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити учасникам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: військова частина НОМЕР_2 [ АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ];

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_4 [ АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ];

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: військова частина НОМЕР_6 [ АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ].

Рішення суду складене 11.12.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА