Справа № 336/9038/24
Суддя: Петренко Л. В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/91/2024
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Петренко Л.В., за участі секретаря судового засідання Нагорних О.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду, за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, адміністративну справу № 336/9038/24 (номер провадження 2-а/336/91/24) за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вельможко Олег Олександрович, до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, третя особа: поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морозов Олександр Сергійович,

про скасування постанови серії ЕНА №2848991 від 17 серпня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

10 вересня 2024 року до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, третя особа: поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морозов Олександр Сергійович про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 17 серпня 2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190,00 гривень за ч. 1 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю у діях позивача складу адміністративного правопорушення.

23 серпня 2024 року позивач отримав поштою постанову про притягнення до адміністративної відповідальності від 17 серпня 2024 року, яка роздрукована за допомогою спеціальних технічних пристроїв у вигляді стрічки.

Дана постанова отримана у практично нечитабельному вигляді.

За поясненнями позивача 17 серпня 2024 року близько півночі до його приватного будинку під`їхав автомобіль патрульної поліції, з нього вийшли співробітники поліції, які заявили йому, що на його автомобілі, коли він слідував до свого двору на горіла лампочка освітлення державного номеру. Позивач підійшов до свого автомобіля, відкрив багажника та побачив, що лампочки трохи вийшла із свого гнізда та дійсно могла не горіти. Коли позивач поправив лампочку, вона запрацювала.

Проте конструкція панелі автомобіля позивача не передбачає повідомлення про непрацюючий стан вказаної лампочки. Позивач не знав про те, що вказана лампочка не працювала, оскільки це могло статися раптово при потраплянні автомобіля у вибоїну на дорозі.

Згідно вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 1190 грн.

Позивач не згоден з даною постановою, оскільки не мав умислу на порушення вимоги п. 2.1 в Правил дорожнього руху України, тому що не знав, що вищевказана лампочка вийшла із свого гнізда та не забезпечувала освітлення державного номеру.

16 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано три дні з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

09 жовтня 2024 року на адресу суду від позивача надійшла позовна заява (уточнена), вимоги ухвали суду від 16 вересня 2024 виконані частково.

Ухвалою судді від 14 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з урахуванням положень статей 268, 269, 286 КАС України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Залучено до участі у справі співвідповідача Департамент патрульної поліції.

Відповідачам роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Витребувано від Департаменту патрульної поліції матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, при розгляді якої винесена оскаржувана постанова.

21 листопада 2024 року до суду від представника Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 17 серпня 2024 року під час несення служби, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП був зупинений транспортний засіб під керуванням громадянина ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України, саме це порушення стало підставою зупинки. В подальшому щодо громадянина ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА № 2848991 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

В ході перевірки документів та спілкування, було виявлено, що громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, за вищевказане правопорушення на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 986780 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Інспектор при винесенні оскаржуваної постанови керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

До відзиву відповідачем долучено відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283-1, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи належним чином повідомлені.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. У відзиві представник відповідача просив розглядати справи без його участі.

Третя особа поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морозов О.С. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані по справі докази та враховуючи норми чинного законодавства, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 17 серпня 2024 року щодо ОСОБА_1 поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Запорізькій області капралом поліції Морозовим Олександром Сергійовичем, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №2848991.

В п. 4 постанови зазначено, що особа, щодо якої розглядається справа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: м. Запоріжжя, вул. Гризодубової, 5.

В п. 5 оскаржуваної постанови: час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення, зазначено, що 17 серпня 2024 року в м. Запоріжжя по вул. Гризодубової біля будинку № 5 керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , з номерним знаком, що неосвітлений, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

В п. 6 оскаржуваної постанови, прийнято рішення - накладено штраф в розмірі 1190,00 грн.

В п. 7 оскаржуваної постанови, зазначено, що до постанови додано: запис з бодікамер.

Так, 17 серпня 2024 року знаходячись на охороні публічного порядку та контролі за безпекою дорожнього руху в Запорізькій області, поліцейським управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Морозовим О.С. виявлено водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , з номерним знаком, що неосвітлений, чим порушив вимоги п. 2.9 в ПДР України. Дані обставини підтверджується відеозаписом з місця події.

З відеозапису слідує, що зупинивши транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 працівники поліції повідомили водія, що підставою для зупинки транспортного засобу стало керування транспортним засобом з номерним знаком неосвітленим.

Оскільки правопорушення мало місце, відповідно до ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6 КУпАП органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Враховуючи положення ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки порядку.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних і адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 11) регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ПДР України, а саме пунктів: 1.3. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; 1.4. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила; 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган; 1.9. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі - якщо водій порушив Правила дорожнього руху, було прийнято рішення про зупинення вищевказаного транспортного засобу для з`ясування всіх обставин по справі.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву та 2 диски з відеозаписом подій.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту тощо (в тому числі ст. 121-3 КУпАП).

Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за порушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в пунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, а саме: справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 N 1306 передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Як вбачається з п. 2.9 в) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності посилань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

В п. 7 оскаржуваної постанови, зазначено, що до постанови додано: запис з бодікамер.

Відеозаписом з місця події підтверджено такі фактичні обставини: ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ЗАЗ-TF699Р», д.н. НОМЕР_1 , його зупинив працівник поліції та пояснив, що номерний знак неосвітлений, що є правопорушенням, та водночас підставою для зупинки; номерний знак НОМЕР_1 не був освітлений; ОСОБА_1 визнав цю обставину, тривалий час намагався відновити освітлення номерного знаку.

Дані відеозаписи є належними та допустимими доказами обставин скоєного позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Посилання позивача в позовній заяві на те, що така несправність виникнула під час руху транспортного засобу і ним не була помічена під час руху, суд оцінює критично, оскільки останнє не свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тобто, обов`язок дбати про справність транспортного засобу та відповідальність за певні недоліки його стану покладається саме на водія і саме на водія покладено відповідальність за технічний стан автомобіля як перед початком руху, так і під час руху, а тому твердження позивача, що дана несправність виникла під час руху, не звільняє його від адміністративної відповідальності і на правомірність постанови жодним чином не впливають.

За таких обставин, суд зважає також на те, що передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП правопорушення, належить до правопорушень з формальним складом і приходить до висновку, що керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком утворює склад правопорушення, визначений у цій статті.

Доводи позивача про відсутність в його діях прямого умислу на вчинення правопорушення автоматично не свідчить про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки вина в даному випадку може бути виражена і у виді необережності.

Відповідно до частини 1 статті 211 КАС України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази.

Відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, поліцейський наклав адміністративне стягнення на позивача ОСОБА_1 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, діяв у межах повноважень та у спосіб, який передбачений чинним законодавством, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність відповідачем вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, у зв`язку з чим, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2848991 від 17 серпня 2024 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн., підтверджується квитанцією.

Судові витрати покладаються на позивача, враховуючи те, що в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Керуючись ст.ст. 5-9, 72-77, 79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 251, 268, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити рішення суб`єкта владних повноважень, а саме постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2848991 від 17 серпня 2024 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування вказаної постанови без задоволення.

У справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , громадянина України, пенсіонер, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд.96.

Департамент патрульної поліції (03048, місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, , електронна адреса: ).

Третя особа: поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону 4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морозов Олександр Сергійович, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 96.

Дата складання повного судового рішення 16 грудня 2024 року.

Суддя: