Справа № 127/29910/24
Суддя: Медяна Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я№ 127/29910/24

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. м.Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючої судді Медяної Ю.В.

за участю секретаря судового засідання - Кравчук Ю.Ю.,

позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Тимощука Є.С.,

представника відповідача УПП у Вінницькій області ДПП - Ковальчука Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до УПП у Вінницькій області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову серії ЕГА №1545572, винесену 05.09.2024 поліцейським 1 батальону1 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Карлінським О.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Позов мотивовано тим, що 05.09.2024 поліцейським батальону 1 роти 1 взводу 2 УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Карлінським О.Р. винесено постанову серії ЕГА №1545572, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

У вказаній постанові зазначено, що 05.09.2024 у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції, а саме: зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно неї, хоча цього факту не було.

Вищевказану постанову позивач вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 05.09.2024, її чоловік ОСОБА_2 дійсно вчинив щодо неї домашнє насильство, внаслідок чого вона здійснила виклик поліції. Проте поліцейські, які прибули на виклик, не з`ясували обставин, які стали підставою їх виклику, а винесли стосовно позивача вказану вище постанову.

Таким чином, відповідач діяв не на підставі закону, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Вказане стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.09.2024 відкрито провадження у справі. (а.с.37)

Представник відповідача УПП у Вінницькій області ДПП Ковальчук Д.О. подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необгрунтованості та недоведеності. (а.с.68-75) До відзиву долучено компакт-диск з відеозаписом з боді-камер працівників поліції, які 05.09.2024 приїхали на виклик ОСОБА_1 (а.с.77)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Тимощука Є.С. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві. Також повідомила, що її чоловік погрожував її, виражався нецензурною лайкою, а потім штовхнув її, від чого вона впала на холодильник і знепритомніла. У чоловіка є вогнепальна зброя. Тому вона побоюючись за своє життя викликала поліцію.

Представник позивача адвокат Тимощук Є.С. у своїх поясненнях звернув увагу на те, що молодший лейтенант поліції Карлінський О.Р. під час складання протоколу відносно ОСОБА_1 на підставі відео з телефону, яке йому надав син не встановив чи на ньому відтворена уся подія, яка стала підставою для виклику поліції, чи це уривок. Карлінський О.Р. коли приїхав на виклик не займався встановленням обставин справи, аби самостійно прийняти рішення, а телефонував начальнику, колегам, і вони давали йому поради, яке рішення прийняти.

Представник відповідача УПП у Вінницькій області ДПП Ковальчук Д.О. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 05.09.2024 поліцейським 1 батальону1 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Карлінським О.Р. винесено постанову серії ЕГА №1545572, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП. У постанові зазначено, що у АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик поліції: зателефонувала на спецлінію 102 та повідомила про те, що її чоловік ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство відносно неї, хоча цього факту не було. Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн. (а.с.28)

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП настає за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань

У відповідності до ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

У відповідності до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У порушення зазначених норм закону, відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Правопорушник викликає представників хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Таким чином, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП необхідно встановити наявність у неї прямого умислу.

З постанови серії ЕГА №1545572 від 05.09.2024 встановлено, що позивач, викликаючи поліцію, зазначила про факт вчинення ОСОБА_1 відносно неї домашнього насильства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Під психологічним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

Під фізичним насильством розуміється форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.17 ч. 1 ст. 1 цього Закону).

З відеозаписів з боді-камери вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склалися напружені відносини ти виникала конфліктна ситуаця. ОСОБА_3 старається подавити волю позивача, щоб спричинити емоційну неапевненність, нездатність захистити себе, що викликало у позивача побоювання за свою безпеку і через те вона викликала поліцію. Зазначене підпадає під ознаки психічного насильства.

Також з даних відеозаписів з боді-камер видно, що після приїзду на виклик поліцейські почали відбирати пояснення у ОСОБА_2 , їх дитини ОСОБА_4 та в останню чергу у ОСОБА_1 . Основна увага приділялась саме поясненням чоловіка позивача ОСОБА_2 та дитини ОСОБА_4 і відео з телефону дитини, де відображена лише частина конфліктної ситуації. Після перегляду даного відео поліцейським 1 батальону1 роти 2 взводу УПП у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Карлінський О.Р., замість того щоб встановити усі обставини конфлікту, почав телефонував своїм колегам, аби вони допомогли йому розібратися у даній ситуації. Останні незнаючи усіх обставин справи, давали йому поради, після чого молодший лейтенантом поліції ОСОБА_5 прийняврішення притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 183 КУпАП, не з`ясувавши усіх обставин.

Відсутність хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.

Таким чином, оцінюючи вказані докази суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявність у ОСОБА_1 прямого умислу на повідомлення працівникам поліції завідомо неправдивої інформації задля безпідставного приїзду працівників поліції на місце виклику.

Доказів зворотного відповідачем не надано. Враховуючи, що відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим постанова серії ЕГА №1545572 від 05.09.2024 підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене вище, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, оскільки позовні вимоги були задоволені в повному обсязі, за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст. 183, 222, 251, 252, 255, 280, 287 КУпАП, ст. 2, 72, 77, 73, 79, 139, 143, 243-246, 286 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕГА №1545572, винесену 05.09.2024 поліцейським 1 батальону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Вінницькій області молодшим лейтенантом поліції Карлінським Олегом Руслановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Повний текст рішення складено 16.12.2024.

Суддя