Справа № 120/14509/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 р. Справа № 120/14509/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів" про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

ВСТАНОВИВ:

28.10.2024 до суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Вінницькій області про надання дозволу на погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів" (далі відповідач) за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі згідно з актом опису майна № 281 від 29.07.2024.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 5 537 709,76 грн., який складається з податку на нерухоме майно в сумі 72 305,29 грн. (основний платіж); з земельного податку в сумі 4 104 986,06 грн. (основний платіж), в сумі 340,00 грн. (штрафні санкції); з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1 357 179,10 грн. (основний платіж); з податку на додатну вартість в сумі 2882,10 грн. (основний платіж), в сумі 17,21 грн (штрафні санкції).

За результатами вжитих заходів борг залишається непогашеним. Відтак контролюючий орган звертається до суду з адміністративним позовом про надання дозволу на його погашення за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 08.11.2024 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також цією ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених ст. 162 КАС України.

Згідно з відомостями, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач знаходиться за адресою: вул. Івана Богуна, буд. 81, м. Хмільник, Вінницька область, 22000. За цією адресою відповідача також взято на податковий облік в органах ДПС.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 КАС України судовий виклик або судове повідомлення учасників справи здійснюється, зокрема, шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Частиною одинадцятою статті 126 КАС України передбачено, що розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

З матеріалів справи видно, що поштове відправлення № 322 разом з ухвалою суду від 08.11.2024, що були надіслані судом на вищезазначену адресу відповідача, 02.12.2024 повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без виконання та з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Отже, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї справи, однак своїм правом на подання відзиву не скористався.

Відтак, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що ТОВ "Хмільницький завод залізобетонних виробів" як суб`єкт підприємницької діяльності зареєстровано 29.03.2002.

Відповідно до довідки про податковий борг підприємства станом на 28.10.2024 за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 5 537 709,76 грн., який складається з податку на нерухоме майно в сумі 72 305,29 грн. (основний платіж); з земельного податку в сумі 4 104 986,06 грн. (основний платіж), в сумі 340,00 грн. (штрафні санкції); з орендної плати з юридичних осіб в сумі 1 357 179,10 грн. (основний платіж); з податку на додатну вартість в сумі 2882,10 грн. (основний платіж), в сумі 17,21 грн (штрафні санкції).

Податкова заборгованість підтверджується рішенням № 101/4-0232 від 18.07.2023 про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу, картками особового рахунку платника податків, податковими деклараціями з податку на додану вартість від 14.09.2024, 06.08.2024 та 19.07.2024, податковим повідомленням рішенням № 302330414 від 30.08.2024, податковими деклараціями з плати за землю від 06.02.2024, 08.03.2023, 01.02.2023, 02.02.2022, 12.02.2024, 20.04.2023, податковим повідомленням-рішенням № від 01.03.2024, податковими деклараціями з податку на нерухоме майно від 15.01.2024, від 20.01.2023, від 15.02.2022 та платіжними інструкціями № 101 від 25.03.2024, № 105 від 25.03.2024, № 109 від 25.03.2024, № 4 від 20.06.2024, № 6 від 20.06.2024, № 8 від 20.06.2024, № 5 від 20.06.2024, № 7 від 20.06.2024, № 9 від 20.06.2024.

Податкова вимога № 0-0232 від 04.04.2023 направлялась за місцезнаходженням відповідача, після чого борг погашений не був.

04.04.2023 прийнято рішення № 15 від 04.04.2023 про опис майна в податкову заставу та у подальшому здійснено опис майна відповідача у податкову заставу на суму 1 468 856,97 грн згідно з актом № 281 від 29.07.2024. Податкова застава зареєстрована в Держаному реєстрі речових прав № 389118464 від 31.07.2024.

Відтак Головне управління ДПС у Вінницькій області звертається до суду за отриманням дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

За змістом пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пункту 41.1 зазначеної статті контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 87.1, 87.2 ст. 87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно з п. 88.1, п. 88.2 ст. 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Підпунктом 14.1.155 п. 14.1 ст. 14 ПК України встановлено, що податкова застава це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 89.2 ст. 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Пунктом п. 89.3 ст. 89 ПК України визначено, що майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акту опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника органу державної податкової служби.

Відповідно до положень пунктів 95.1-95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, державну податкову і митну політику.

Таким чином, продаж майна, яке перебуває у податковій заставі, здійснюється у разі недостатності або відсутності коштів за результатами заходів, здійснених з метою стягнення податкового боргу шляхом списання грошових коштів, які перебувають у власності божника, зокрема на його банківських рахунках.

Аналогічного висновку дійшов Сьомий апеляційний адміністративний суд у постановах від 02.12.2020 у справі № 560/2084/20 та від 03.02.2023 у справі № 560/7413/22.

Отже, Податковим кодексом України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо погашення податкового боргу платника. При зверненні до суду з вимогою про надання дозволу на погашення заборгованості за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, податковий орган повинен обґрунтувати в першу чергу недостатність у такого платника грошових коштів готівкових чи на рахунках у банку, достатніх для повного погашення його боргу перед бюджетом, а також зазначити, які заходи вжив податковий орган для того, щоб погасити борг платника за рахунок належних йому коштів та чим це підтверджується.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі № П/821/203/16 та постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 у справі № 824/507/19-а.

Судом встановлено, що станом на 28.10.2024 за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 5 537 709,76 грн.

Відповідачу надсилалась податкова вимога № 0-0232 від 04.04.2023, однак відповідач не погасив наявну у нього заборгованість.

Рішенням ГУ ДПС № 15 від 04.04.2023 вирішено стягнути з рахунків у банках, що обслуговують відповідача, кошти в рахунок погашення податкового боргу.

На виконання зазначеного рішення податковим органом вчинено необхідні дії, спрямовані на погашення боргу за рахунок грошових коштів боржника, зокрема, позивач неодноразово направляв платіжні інструкції в установи банків, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на цих рахунках.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

Тобто, звертаючись до суду з позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі контролюючий орган має надати суду докази вчинення дій щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, які обслуговують даного платника.

Зі змісту статті 95 ПК України слідує, що достатньою умовою для звернення контролюючого органу до суду, за якої можливе надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є відсутність на розрахункових рахунках такого платника грошових коштів.

З матеріалів справи встановлено, що податковим керуючим складено акт № 281 від 29.07.2024 опису майна, яким проведено опис майна відповідача загальною вартістю 1 468 856,97 грн.

Отже, суд вважає можливим надати Головному управлінню ДПС у Вінницькій області дозвіл на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі згідно з вказаними актом опису.

Перевіривши обґрунтованість заявлених позовних вимог та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Надати Головному управлінню ДПС у Вінницькій області дозвіл на погашення податкового боргу товариства з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів" () за рахунок майна, що перебуває в податковій заставі згідно з актом опису майна № 281 від 29.07.2024.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

2) відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю "Хмільницький завод залізобетонних виробів" (, місцезнаходження: вул. Івана Богуна, буд. 81, м. Хмільник, Вінницька область, 22000).

Повне рішення суду складено 16.12.2024.

Суддя Сало Павло Ігорович