Справа № 607/17848/24
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

13.12.2024 Справа №607/17848/24 Провадження №2-а/607/359/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2749471 від 04.08.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що 04.08.2024 о 03 год. 52 хв. на вул. О.Довженка, 17 у м. Тернополі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає указану постанову незаконною, протиправною, необґрунтованою, невмотивованою та прийнятою із порушенням вимог як процесуального, так і матеріального закону. Також позивач зазначив, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає дійсним обставинам справи та постанова винесена без належних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Позивач зазначив, що не був водієм, не керував транспортним засобом та не обізнаний про особу водія транспортного засобу марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований та у якого був вимкнений двигун на той час, коли позивач проходив повз указаний автомобіль. Зауважив, що в салоні даного транспортного засобу на передніх сидіннях перебувало троє осіб, однак з яких, ймовірно, і була водієм цього автомобіля.

Також позивач вважає, що в матеріалах адміністративної справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність у працівників поліції визначених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» підстав для проведення перевірки водія автомобіля. При цьому в оскаржуваній постанові відсутні відомості про проведення інспектором поліції фото- чи відеофіксації події та не вказані відомості про прилади, за допомогою яких проводились така фіксація.

Крім цього, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута поліцейським без ознайомлення ОСОБА_1 з його процесуальними правами, без його присутності та без надання йому доказів його вини і без урахування його пояснень.

За таких підстав позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2749471 від 04.08.2024, якою на ОСОБА_1 накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

20.08.2024 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 29.08.2024 позивач усунув недоліки позовної заяви.

29.08.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 06.09.2024, визначений відповідачу строк для подання відзиву.

06.09.2024 уповноважений представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживра С.І. подав до суду клопотання про продовження строку на подання відзиву та відкладення розгляду справи.

06.09.2024 судовий розгляд справи не відбувався у зв`язку з зайнятістю головуючої судді Марциновської І.В. в іншому провадженні. Судове засідання призначене на 01.10.2024.

12.09.2024 відповідач подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відзив, в якому позов не визнав та просив у позові відмовити. Відзив мотивований тим, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог закону, до постанови долучені докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, постанова є обґрунтованою та винесена з урахуванням об`єктивних обставин справи.

01.10.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 28.10.2024.

28.10.2024 у судовому засіданні представник позивача адвокат Парубій М.М. заявив про намір сторони позивача скористатись правом на подання заяви про відвід головуючої судді Марциновської І.В. від розгляду даної справи.

29.10.2024 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Парубій М.М. подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву про відвід головуючої судді Марциновської І.В. від розгляду даної адміністративної справи.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.10.2024 у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Парубія М.М. про відвід головуючої судді Марциновської І.В. від розгляду даної адміністративної справи відмовлено.

Судове засідання призначене на 14.11.2024.

14.11.2024 задоволено заяву позивача про виклик свідків, у судовому засіданні оголошена перерва до 13.12.2024.

У судовому засіданні 28.10.2024 представник позивача адвокат Парубій М.М. позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Додатково пояснив, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу та не керував ним, а лише проходив повз припаркованого автомобіля та попросив в осіб, які перебували в автомобілі, пригостити його цигаркою. Також зазначив, що транспортний засіб марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 не зареєстрований, а відтак останній не міг керувати даним автомобілем. Не заперечував, що позивач порушив комендантську годину, оскільки приблизно о 04 годині ранку пішки повертався додому з роботи.

У судовому засіданні 28.10.2024 представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Дживра С.І. позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві, та просив у позові відмовити повністю.

У судове засідання 13.12.2024 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити повністю. Також просив долучити до матеріалів справи постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2024 у справі № 607/17848/24.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також згідно зі ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Суд установив, що 04.08.2024 інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Терновим В.Р. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2749471. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

У постанові зазначено, що 04.08.2024 о 03 год. 52 хв. на вул. О.Довженка, 17 у м. Тернополі ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що зміст оскаржуваної постанови не відповідає дійсним обставинам справи та постанова винесена без належних доказів вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Позивач зазначив, що не був водієм, не керував транспортним засобом та не обізнаний про особу водія транспортного засобу марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований та у якого був вимкнений двигун на той час, коли позивач проходив повз указаний автомобіль.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, для спростування доводів, викладених в позовній заяві, і на підтвердження правомірності постанови серії ЕНА № 2749471 від 04.08.2024 відповідач надав відеозаписи з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції (назва файлу «video_2024-08-07_09-56-38») та з нагрудних камер патрульних поліцейських № 475100, № 764500 (назви файлів «part_00000_export-oajf9», «part_00001_export-oajf9»).

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п. 2.4 Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, полягає у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Так, на відеозаписі з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції зафіксований рух транспортного засобу марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , який заїхав на автомийку та зупинився (назва файлу «video_2024-08-07_09-56-38»).

У подальшому з відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції вбачається, що указаний автомобіль стоїть із увімкненими зовнішніми світловими приладами та поруч біля даного транспортного засобу перебуває лише ОСОБА_1 та інші особи на території автомийки та поруч з автомобілем відсутні. При цьому події, відображені на відеозаписах з нагрудних камер патрульних поліцейських, є логічним та безперервним продовженням подій, що зафіксовані на відеозаписі з автомобільного відеореєстратора службового автомобіля поліції.

Так само з відеозапису вбачається, що позивач вільно та безперешкодно користується указаним транспортним засобом, відчиняє його дверцята та бере з нього цигарки (04 год. 47 хв., назва файлу part_00000_export-oajf9»). При цьому наявність інших осіб у транспортному засобі з наданих відеозаписів судом не встановлена.

Суд критично оцінює доводи позивача у тій частині, що в салоні автомобіля перебували інші особи, які протягом двох годин складання поліцейськими адміністративних матеріалів відносно позивача не виходили з транспортного засобу, а патрульні поліцейські не ідентифікували указаних осіб та не з`ясовували підстави порушення ними вимог комендантської години.

При цьому відеозаписами з двох нагрудних камер патрульних поліцейських не зафіксовано ні наявність будь-яких осіб в салоні транспортного засобу, ні те, що особи, які у подальшому прибули з метою доставлення автомобіля до місця стоянки, до цього перебували у цьому автомобілі. Навпаки на відеозаписі зафіксовано прибуття на місце події чоловіка та жінки, які вказали, що «позивач має до них відношення та вони приїхали, щоб написати розписку та забрати бус (транспортний засіб марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 ») (04 год. 48 хв., назва файлу part_00000_export-oajf9»). Натомість у судовому засіданні представник позивача вказував, що дана жінка є однією з тих осіб, які постійно перебували у салоні зазначеного транспортного засобу, хоча на відеозаписі чітко вбачається, що ця особа прибула на місце події майже через годину після зупинки керованого позивачем транспортного засобу.

Так само критично суд оцінює доводи сторони позивача про те, що особи, які прибули на місце події, є незнайомими позивачеві особами, які написали патрульним поліцейським розписку, у якій зобов`язалися доставити нібито чужий автомобіль до місця стоянки. Такі пояснення представника позивача є нелогічними та необґрунтованими.

Також суд відхиляє доводи представника позивача про те, що транспортний засіб марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , за ОСОБА_1 не зареєстрований, а відтак останній не міг керувати даним транспортним засобом, оскільки відсутність реєстрації транспортного засобу за особою не позбавляє таку особу можливості користуватися автомобілем.

Разом з тим постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.11.2024 у справі № 607/17549/24 закрите провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. У даній постанові суд, оцінюючи ті самі обставини, що є предметом розгляду і в даній адміністративній справі, дійшов висновку про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд зазначає, що указана вище постанова суду від 04.11.2024 не має преюдиційного значення під час розгляду даної адміністративної справи, оскільки суд, оцінюючи надані йому докази, самостійно встановлює наявність чи відсутність обставин, які підлягають доказуванню під час судового розгляду, а також належність, допустимість та достатність наданих суду доказів.

При цьому показання свідків, надані іншому складу суду, не можуть братися до уваги цим складом суду, оскільки згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд досліджує докази безпосередньо.

Суд зауважує, що в межах розгляду даної справи суд задовольнив клопотання позивача про виклик свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , явку яких представник позивача мав забезпечити у судове засідання 13.12.2024. При цьому під час вирішення даного клопотання представник позивача зазначив, що заявлені свідки вже допитані судом у межах розгляду адміністративної справи № 607/17549/24 та у випадку прийняття рішення у такій справі на користь ОСОБА_1 необхідності у допиті свідків в даній адміністративній справі не буде та сторона позивача не наполягатиме на допиті цих свідків. У судове засідання 13.12.2024 позивач та його представник не з`явилися, явку указаних свідків не забезпечили, а відтак їхній допит під час розгляду даної справи не здійснювався.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що відповідач належними та достатніми доказами довів, а позивач не спростував, що 04.08.2024 о 03 год. 52 хв. на вул. О.Довженка, 17 у м. Тернополі саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford» моделі «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , а відтак зобов`язаний був на вимогу патрульних поліцейських пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Разом з тим таке посвідчення водія у позивача було відсутнє.

Також позивачу були оголошені його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, та за наслідками такого роз`яснення позивач заяв чи клопотань не заявляв, жодним із озвучених прав скористатись не бажав (04 год. 09 хв., назва файлу part_00000_export-oajf9»).

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про проведення фото- чи відеофіксації події та не вказані відомості про прилади, за допомогою яких проводились така фіксація, оскільки у постанові зазначено про те, що до неї додаються відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції № 764500 та № 475100.

Указані обставини у сукупності дають підстави дійти висновку, що відповідач довів належними та достатніми доказами, а позивач не спростував наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та відсутність з боку патрульного поліцейського порушень під час розгляду справи про це адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд вважає, що під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2749471 від 04.08.2024 патрульний поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а сама постанова відповідає вимогам ст. 268, 278, 279, 280, 283 КУпАП, є правомірною та відсутні підстави для її скасування.

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України визначає, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, а відтак рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 70513863 від 27.08.2024 (а.с. 34). Ураховуючи, що суд дійшов висновку про відмову у позові судові витрати у виді судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 126, 245, 278, 279, 280 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 143, 241-246, 268, 269, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Залишити постанову інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Тернова В.Р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2749471 від 04.08.2024 без змін.

Судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок покласти на позивача ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Парубій Михайло Миколайович, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

СуддяІ. В. Марциновська