Справа № 200/8393/24
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

16 грудня 2024 року Справа №200/8393/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100),

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Олійникова Станіслава Ігоревича, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області 14.02.2022 року №72;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за поданою заявою від 09.02.2022 з урахуванням архівних довідок про заробітну плату для нарахування пенсії від 31.03.2021 №11-06-09/124, №11-06-09/274, №11-06-08/275, №11-06-08/276, №11-06-08/277.

Пільги щодо сплати судового збору відсутні.

09 грудня 2024 року ухвалою суду залишено без руху позовну заяву та надано позивачу строк не більше п`яти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання документу на підтвердження сплати судового збору у розмірі встановленому законом або доказів на підтвердження неможливості його сплати.

10 грудня 2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків адміністративного позову та платіжна інструкція № 0.0..1 від 10.12.2024 року про сплату судового збору у розмірі 968,96 грн.

З матеріалів справи вбачається, що спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції Донецького окружного адміністративного суду та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

Позовна заява подана з додержанням вимог статей 159-161 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні підстави, визначені статтями 169-170 КАС України для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі, тому підлягає прийняттю до провадження та розгляду судом.

Відповідно до ч. 2, 6 ст. 12 та ст.ст. 257-261, ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що дана справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представником позивача заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, в обґрунтування якого останній зазначив, що 14 лютого 2022 року, за результатами розгляду заяви позивача Головне управління ПФУ в Донецькій області рішенням №58 відмовило позивачу у перерахунку пенсії. Позивач ОСОБА_1 у вказаний строк звернувся до адміністративного суду з позовом про визнання протиправним рішення від 14.02.2022 №58, однак за незалежних від нього причин, позов не було розглянуто протягом двох років.

Відтак, 16.08.2022 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду у справі №320/6909/22 позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до окружного адміністративного суду міста Києва.

30.09.2022 року, ухвалою окружного адміністративного суду міста Києва справу № 320/6909/22 повернуто на дооформлення Київському окружному адміністративного суду, через те що у матеріалах відсутні докази отримання позивачем ухвали від 16.08.2022 року.

В подальшому, у зв`язку з ліквідацією окружного адміністративного суду міста Києва та завантаженістю Київського окружного адміністративного суду жодних дій у справі № 320/6909/22 не відбувалося до 26.07.2024 року, всупереч приписам ст.171 КАС України питання відкриття провадження у справі не було вирішено протягом двох років з моменту звернення до суду.

ОСОБА_1 в цей час вживав заходи щодо з`ясування причин затримки та пришвидшення розгляду справи. Зокрема, через представника неодноразово звертався до суду з заявами про доступ до матеріалів справи, до голови Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 №1/03-07-24, до територіального управління Державної судової адміністрації від 03.06.2024 №1/03-06-2024, звернення від 29.08.2024 №1/29/08/24 до Державного підприємства центр судових сервісів.

Втім, всі ці дії ніяким чином не вплинули на ситуацію, доступу до матеріалів справи представнику надано не було, відомостей про справу також не було надано.

В зв`язку з триваючим протягом двох років порушенням його прав на судовий захист, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про повернення позовної заяви, та ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 року матеріали позовної заяви було повернуто заявнику.

Дослідивши доводи клопотання представника позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Оцінюючи поважність причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, зазвичай, враховує: складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; поведінку заявника; поведінку державних органів; перевантаження судової системи; значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи «Бочан проти України», «Смірнова проти України», «Федіна проти України», «Матіка проти Румунії» та інші).

Поряд з цим, суд звертає увагу, що право на суд (право доступу до суду), не є абсолютним та підлягає дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, й щодо строків звернення до суду за захистом порушеного права. Норми, що регулюють строки подачі адміністративного позову, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту, в тому числі й у разі наявності певних обставин, які зумовили порушення встановлених процесуальних строків (рішення ЄСПЛ у справах «Пономарьов проти України», «Bellet V. France», «Іліан проти Туреччини»).

Виходячи з практики ЄСПЛ при застосуванні процедурних правил варто уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом, та порушення принципу правової визначеності (справи "Волчлі проти Франції", "ТОВ "Фріда" проти України").

Водночас, ЄСПЛ виходячи з його практики виснував, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить, серед іншого, із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

У Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 зазначено, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування).

Держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію.

Юридична визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин; юридична визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття „легітимні очікування") (Доповідь „Верховенство права", схвалена Європейською Комісією „За демократію через право" (Венеційською Комісією) на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року).

Принцип юридичної визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності норм права, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності (абзац шостий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2017 року № 2-р/2017).

У постанові від 16 жовтня 2023 року у справі № 560/3312/22 Верховний Суд посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022, звернув увагу на те, як витлумачено поняття юридичної визначеності в міжнародних актах та документах, згідно з якими, зокрема, „юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були зрозумілими й точними, а також, щоб їхньою метою було забезпечення передбачності ситуацій та правовідносин; юридична визначеність також означає, що держава загалом повинна додержувати взятих на себе зобов`язань щодо людей або виконувати їм обіцяне [поняття „виправданого (леґітимного) очікування"]" [Доповідь про правовладдя, ухвалена Європейською Комісією „За демократію через право" (Венеційська Комісія) на її 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25-26 березня 2011 року), перше речення § 46, § 48]; принцип правомірних (легітимних) очікувань, за тлумаченням Венеційської Комісії, виражає ідею, що „органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених [у особи] очікувань" [спеціальне Дослідження Венеційської Комісії „Мірило правовладдя", CDL-AD(2016)007, пункт II.B.5.61]. Отже, юридичну визначеність в аспекті поняття правомірних (легітимних) очікувань слід розуміти не лише як право особи розраховувати на розумну та передбачну стабільність приписів актів права, чітке розуміння юридичних наслідків застосування таких приписів, а також як право особи на розумні очікування щодо послідовності та цілісності законотворчої діяльності Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні.

Виходячи з викладеного, легітимні очікування полягають у надії особи на застосування до неї певного правового регулювання відносин, учасником яких вона є, та настання визначених законом наслідків за наявності певних умов.

Приписами КАС України, зокрема, ст.ст. 171, 262, 263, визначено, що питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, а розгляд адміністративно справи відбувається у 60-денний та 30-денний строк відповідно.

Проте, всупереч легітимним очікуванням позивача питання щодо відкриття, відмову у відкритті провадження, залишення позову без руху так і не було вирішено судом продовж більш 2 років.

Ураховуючи доводи клопотання сторони позивача, а також фактичні обставини, що зумовили пропуск строку до суду, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

На підставі викладеного, керуючись статтею 5, 6, 12, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою - задовольнити.

Поновити позивачу строк звернення до суду з позовною заявою.

Прийняти до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 200/8393/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, буд. 8, м. Слов`янськ, Донецька область, 84100), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Справу призначити до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Зобов`язати відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали, подати до суду відзив на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснити сторонам, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.

Запропонувати позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив з одночасним направленням його копії відповідачу.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для можливості подання до суду заперечень, з одночасним направленням його копії позивачу.

Адміністративна справа розглядатиметься Донецьким окружним адміністративним судом у складі судді Кониченко О.М. одноособово.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає крім випадку відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Роз`яснити сторонам, що, беручи до уваги Рекомендації Ради суддів України від 02.03.2022, тимчасово до припинення або скасування воєнного стану введеного Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX:

- на час існування небезпеки для учасників провадження, пов`язаної з перебуванням останніх у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, судові засідання за особистої участі учасників судового процесу не проводяться;

- сторони по справі та інші громадяни мають право надсилати документи, що стосуються розгляду судових справ, без особистого прибуття до приміщення суду: через особистий кабінет в системі «Електронний суд» або у разі неможливості надсилання через систему «Електронний суд» електронною поштою на е-mail: (з обов`язковим підписанням всіх документів кваліфікованим електронним підписом), а також засобами поштового зв`язку.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України -http://court.gov.ua/fair/sud0570.

Суддя О.М. Кониченко