Справа № 336/3967/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 336/3967/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 року у справі №336/3967/24 (головуючий суддя першої інстанції - Савеленко О.А.) за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення №2385 від 05.12.2023 року щодо визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень, із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення винесена за відсутності достатніх доказів на підтвердження вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та підлягає скасуванню.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2024 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради №2385 від 05.12.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрито.

Стягнуто з Виконавчого комітету Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є не обґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що з моменту відкриття відповідачем виконавчого провадження, тобто з 22.03.2024 року позивач не вжила заходів щодо дотримання процесуальних строків на оскарження і подала через адвоката позовну заяву лише 19.04.2024 року, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 286 КАС України.

Вважає, що необхідність наявності будь-якого розрахункового документу не визначено законодавством як обов`язкова умова для встановлення наявності складу правопорушення у сфері заборони продажу алкогольних напоїв під час дії правового режиму воєнного стану на території України, а також для підтвердження вини особи, яка здійснила такий продаж.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Судом апеляційної інстанції справа розглянута в порядку статті 286 КАС України.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 31.10.2023 року поліцейським взводу 1 роти 1 батальйону 3 УПП в Запорізькій області Хижняком В.О. відносно ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 339194 за ч. 2 ст. 156 КУпАП. Згідно з протоколом, 31.10.2023 року о 22 годині 21 хвилина за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено громадянку ОСОБА_1 , котра перебуваючи на посаді продавця-консультанта у пивній крамниці «Жигулі бар» здійснила продаж алкогольного напою, а саме віскі марки «Black ram», об`ємом 200 мл., міцністю 40% в скляній тарі в кількості однієї пляшки, чим порушила наказ Запорізької обласної державної адміністрації № 571 від 29.09.2023 року про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області. Від надання пояснень ОСОБА_1 відмовилась. Вказані події були викладені у рапорті поліцейського лейтенанта поліції Кисельова Андрія від 31.10.2023, який був присутній під час оформлення адміністративного правопорушення.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 339194 від 31.10.2023 року був розглянутий адміністративною комісією при виконавчому комітеті Запорізької міської ради 05.12.2023 року. Згідно з витягом протоколу № 25 засідання адміністративної комісії під час розгляду вказаної справи адміністративною комісією досліджувались наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, відеоматеріал, рапорт поліцейського.

Згідно з наданим поліцією відеозаписом від 31.10.2023 року, о 22 годині 16 хвилин за прилавком пивної крамниці «Жигулі Бар» встановлено перебування позивача в якості продавця у вказаній крамниці. Факт трудових відносин під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не заперечувала, на вимогу працівників поліції надати документи відповіла, що без згоди керівництва документи не надасть, бо її звільнять з роботи за невиконання наказу керівництва. Крім того на вказаному відеозаписі зафіксований чоловік, який перебував в приміщенні крамниці, в руках у якого перебував алкогольний напій «Black ram», який заперечив придбання ним вказаного алкогольного напою у вказаній крамниці. Позивач факт продажу алкогольного напою заперечувала. Після чого, як вбачається з наданого відеозапису, працівники поліції вийшли з вказаного магазину. О 22.26 годині працівниками поліції біля магазину «Жигулі Бар» виявлено чоловіка, який раніше зафіксований на відеозаписі, у якого в пакеті виявлений вищевказаний алкогольний напій.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради від 05.12.2023 року, витяг з протоколу засідання № 25, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, позивач оскаржила її до суду.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.

Рішенням міської ради від 10.09.2021 року № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя» обмежено продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) на території м. Запоріжжя, з 22.00 години до 08.00 години.

Також рішенням Запорізької міської ради № 101 від 17.03.2023 року Про внесення доповнень до рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 року № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя», доповнено пункт 1 рішення Запорізької міської ради від 10.09.2021 року № 45 «Про обмеження продажу алкогольних напоїв на території міста Запоріжжя» абзацом наступного змісту: «На час дії правового режиму воєнного стану на території України керуватись наказами Запорізької обласної військової адміністрації щодо обмеження продажу алкогольних напоїв».

Наказом Запорізької обласної військової адміністрації № 571 від 29.09.2023 року заборонено торгівлю пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями на території Запорізької області на час воєнного стану в Україні. Дозволено всім суб`єктам господарювання, які мають ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10.00 години до 22.00 виключно на території Біленьківської сільської, Вільнянської міської, Долинської сільської, Запорізької міської, Кушугумської селищної, Матвіївської сільської, Михайлівської сільської, Михайло-Лукашівської сільської, Новомиколаївської селищної, Павлівської сільської, Петро-Михайлівської сільської, Степненської селищної, Широківської сільської територіальних громад.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII) встановлено, що на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи військові адміністрації.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 8 Закону України № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема забороняти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, торгівлю зброєю, сильнодіючими хімічними і отруйними речовинами, а також алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі.

Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Дію воєнного стану неодноразово було продовжено, зокрема воєнний стан діяв і на час виявлення правопорушення та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Наказом військового командування Запорізької обласної державної адміністрації від 29.09.2023 року № 571 «Про заборону торгівлі алкогольними напоями на території Запорізької області», дозволено всім суб`єктам господарювання продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв з 10-00 год. до 22-00 год., зокрема, на території Запорізької міської територіальної громади.

До повноважень військового командування, які на час воєнного стану прирівнюються (ототожнюються) з повноваженнями органів місцевого самоврядування, входить введення заборони торгівлі алкогольними напоями.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За правилами ст. 218 КУпАП розгляд справ за частиною другою статті 156 КУпАП віднесено до компетенції адміністративної комісії.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачено відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом першої інстанції, за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800,00 грн. Комісією під час розгляду справи досліджувались наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення, відеоматеріали, рапорт.

Разом з тим, матеріали справи не містять акту вилучення алкогольного напою (згідно протоколу серії АА 339194 від 31.10.2023 року будь-які речі не вилучалися) та відсутній чек за придбання товару.

Так, фактом продажу алкогольних виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентував увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 року, у справі Ж1/81171217/16, адміністративне провадження №К//18.

Відповідно положень ч.ч.1, 2 ст.265 КУпАП речі і документи, що є безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у ст.ст.234-1, 234-2, 244-4, 262 і 264 цього Кодексу.

Вилучені речі і документи зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за погодженням із Державною судовою адміністрацією України, а після розгляду справи, залежно від результатів її розгляду, їх у встановленому порядку конфіскують, або повертають володільцеві, або знищують, а при оплатному вилученні речей - реалізують.

Про вилучення речей і документів складається протокол або робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення, про огляд речей або адміністративне затримання.

Водночас, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що алкогольний напій «Black Ram», який як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який був проданий ОСОБА_1 не вилучався.

На дослідженому відеозаписі безпосередньо факт продажу алкогольного напою ОСОБА_1 не зафіксовано.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що факт продажу ОСОБА_1 алкогольного напою після 22 години 00 хвилин, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, вичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріали справи не містять доказів факту продажу ОСОБА_1 алкогольного напою «Black Ram», а саме відсутній касовий чек про продаж, не зафіксовано і сам факт продажу, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

А тому апеляційний суд вважає, що вказаний відеозапис, який був долучений відповідачем, та як зазначає сам скаржник, були покладений в основу спірної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не є належним доказом, у розумінні ст.ст.72-77 КАС України та не приймається до уваги.

Згідно із частиною 2 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Натомість, відповідачем порушено вимоги ст.ст. 73, 77 КАС України та належним чином не доведено вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП та не надано належним та допустимих доказів в обґрунтування своєї позиції.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За змістом приписів частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Запорізької міської ради на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2024 року в адміністративній справі №336/3967/24 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 липня 2024 року в адміністративній справі №336/3967/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак

суддя І.В. Юрко