Справа № 480/12037/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що необхідною умовою призначення позивачці пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є наявність документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. Зокрема, право на пенсію зі зниженням пенсійного віку за цим Законом мають особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років (для осіб, які постійно проживали або постійно працювали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період), та додатково пенсійний вік зменшується на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Так, на день звернення до Головного управління з заявою про призначення пенсії вік заявниці становив 55 років 07 місяців, страховий стаж 22 роки 09 місяців 23 дні. Станом на 01.01.1993 заявниця проживала і відпрацювала в зоні гарантованого добровільного відселення 3 роки 8 місяців, починаючи з 21.09.1986. З часу аварії, тобто з 26.04.1986 по 31.07.1986, позивач в цій зоні не проживала та не працювала. У період з 01.10.1985 по 20.09.1986 згідно з копією диплома від 22.09.1986 позивач навчалася в Радомишльському СПТУ № 41, яке розташовано поза зоною гарантованого добровільного відселення. Отже, з урахуванням положень пункту 2 статті 55 Закону право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку заявниця матиме після досягнення віку 59 років за наявності страхового стажу 33 роки. Вважає, що відмовивши позивачці в призначенні пенсії, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства і в межах наданих повноважень. Просив у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.11.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою суду від 15.12.2023 до участі у справі залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області як третю особу.
Третя особа пояснень щодо позову не подала.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з огляду на таке.
Судом встановлено, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до абз. 4 п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у відповідь на яку ГУ ПФУ в Київській області відмовило в призначенні пенсії.
15.08.2023 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 24.08.2023 № 02 позивачці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням необхідного віку та відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.8-9).

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити позивачці пенсію за віком відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Загальні засади державного пенсійного забезпечення визначені в Законі України "Про пенсійне забезпечення", який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який також створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення (далі Закон).

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначені у статті 55 Закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

При цьому на підставі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсійний вік зменшується на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Відповідно до примітки до абзацу четвертого пункту 2 частини першої статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Отже, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та яка проживала або працювала на території зони гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 протягом не менше 3 років, має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку. При цьому постійне проживання такої особи або постійна зайнятість у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період дає особі право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 3 роки (початкова величина), а також додатково 1 рік за кожні 2 повні роки (з 26.04.1986 по 01.01.1993) проживання або роботи на такій території, але не більше 6 років. Тобто максимальна величина зменшення пенсійного віку для особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії, не може перевищувати 9 років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як зазначено вище, факт постійного проживання (праці/навчання) позивача в зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення встановлено в рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 480/5736/22.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, позивач набула право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку.

На час звернення до відповідача за призначенням пенсії вік заявниці становить 55 років 07 місяців.

54 роки позивачці виповнилося 02 січня 2022 року.

Отже, позивач має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на 6 років.

На час звернення позивача з заявою про призначення пенсії за віком як особі, яка постійно проживала чи постійно працювала у зоні безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, її страховий стаж становив 22 роки 09 місяців 23 дні. Після одноразової сплати єдиного внеску відповідно до умов договору О004 страховий стаж позивача на день винесення оскаржуваного рішення становив 23 роки 08 днів, що є достатнім для призначення пенсії.

Отже, беручи до уваги, що на час звернення до органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком як особі, яка проживала (навчалася/працювала) у зоні безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення (15.08.2023) позивачці було більше, ніж 54 роки, та враховуючи зменшення її пенсійного віку на 6 років та наявність страхового стажу понад 15 років, позивач набула право на призначення та виплату пенсії відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, період проживання (навчання/роботи) позивача у зоні безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, що дає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, підтверджений належними та допустимими доказами, що, у свою чергу доводить протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні їй такого виду пенсії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, відмовивши позивачці у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, не дотримався вимог Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком та зобов`язання його призначити позивачці пенсію за віком відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України вважає необхідним скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та зобов`язати відповідача призначити позивачці пенсію з дня звернення за її призначенням з 15.08.2023, а також виплатити їй пенсію, що буде обгрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області 1073,60 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.4).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, буд. 7-А, ), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ), про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 24.08.2023 № 02 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" зі зменшенням пенсійного віку з 15.08.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 1073,60 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах