Справа № 161/15863/24
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/223/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Присяжнюк Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Шарунович К.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки він відмовився пройти медичний огляд на ВЛК у зв`язку з поважними причинами, а саме незаконними діями відносного нього працівників ТЦК та СП, а також необхідністю надати медичні документи, яких при собі у нього не було.

Також звертає увагу, що у протоколі про адміністративне правопорушення невірно кваліфіковані його дії, а саме зазначено ст.210 КУпАП, замість ст.210-1 КУпАП.

З цих підстав просить суд визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 02 серпня 2024 року №660, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

У письмовому відзиві представник відповідача позов заперечив.

У відповіді на відзив та письмових запереченнях сторони фактично повторили доводи своїх попередніх заяв по суті спору.

У судове засідання сторони не прибули.

Представник позивача у письмовій заяві просить суд слухати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи слідує, що 02 серпня 2024 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була винесена постанова за справою про адміністративне правопорушення №660, у якій зазначено, що 26 липня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , 1983 року народження, відмовився отримати направлення та проходити медичний огляд (ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ) для визначення ступеня придатності до військової служби. Свої дії не пояснив. Своїми діями порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Такі дії кваліфіковані, як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, за які накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

З наданого відповідачем акту відмови від проходження військово-лікарської комісії від 26 липня 2024 року слідує, що позивач дійсно 26 липня 2024 року відмовився проходити ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Факт такої відмови, в цілому, не заперечується і самим позивачем у позовній заяві та в особистих поясненнях позивача, які він виклав у протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому доводи позивача про необхідність вручення йому повістки на проходження ВЛК, а не направлення, необхідність отримати медичні документи та інші подібні доводи зводяться до довільного трактування ним норм чинного законодавства з метою ухилення від виконання своїх обов`язків, як військовозобов`язаного, в тому числі пройти відповідний медичний огляд. «Отриманий стрес та хвилювання», як зазначав позивач у своїх поясненнях до протоколу, не є поважною причиною відмовитися від проходження медичного огляду.

Крім того позивач не був позбавлений надати свої розгорнуті пояснення стосовно стану здоров`я безпосередньо військово-лікарській комісії, на яку він прибувати безпідставно відмовився.

При цьому суд відхиляє доводи позивача про незаконність вимог працівників ТЦК, а також їх дій, оскільки ці дії та вимоги ніким не оскаржені, ознак очевидної протиправності суд не вбачає, а направлення військовозобов`язаних на проходження ВЛК входить до повноважень територіальних центрів комплектування.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що в діях позивача дійсно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Посилання позивача на невірну кваліфікацію його дій у протоколі про адміністративне правопорушення суд відхиляє, оскільки зазначення у протоколі «ст. 210 КУпАП» замість належного «ст. 210-1 КУпАП» носить характер очевидної описки, яка не звільняє відповідача від відповідальності, яка встановлена законом.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що оскільки відповідач належними та допустимими доказами довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а суд не знайшов істотних процесуальних порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позовну заяву слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, всі судові витрати позивача залишаються за ним.

Керуючись ст. 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, - залишити без задоволення, а постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02 серпня 2024 року №660, - залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено

та підписано 12 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк