Справа № 520/26275/24
Суддя: Садова М.І.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року Справа № 520/26275/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Садової М.І.,

за участю секретаря судових засідань Акулової А. М.,

представника позивача Головінова Б. В. в режимі відеоконференції,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в місті Харкові у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в :

позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.05.2024 №19 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи 14 березня 2024 року;

- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 починаючи 14 березня 2024 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи з 01.02.1994 по 10.01.1995, з 16.08.1995 по 24.06.2016, періоди навчання з 22.01.1990 по 17.06.1992, з 11.01.1995 по 15.08.1995, та період військової служби з 18.06.1992 по 06.01.1994.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач працював машиністом електропоїзда на КП «Харківський метрополітен». Має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. 14.05.2024 подав заяву до органу Пенсійного фонду України про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. ГУПФУ у Вінницькій області відмовило у призначенні пенсії через, нібито, через відсутність пільгового стажу. Позивач вважає відмову протиправною, а відтак рішення необхідно скасувати, у зв`язку із чим зобов`язати відповідача до вчинення відповідних дій.

Відповідач подав до суду відзив, який містить заперечення на позов. Наводить аргументи про те, що 14.05.2024 позивач у віці 50 років звернувся із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 24 цього Закону, страховий стаж це період, протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує страхові внески. Право на пенсію за віком на пільгових умовах мають особи, які працювали на шкідливих умовах за Списком №1 та Списком №2, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Порядок подання та оформлення документів для призначення пенсії регулюється постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005р. № 22-1. Обчислення пільгового стажу роботи регулюється наказом Міністерства праці від 18.11.2005 № 383. Періоди трудової діяльності враховуються до страхового стажу на підставі документів, визначених Порядком підтвердження наявного стажу роботи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Виконання атестації робочих місць регулюється постановою Кабміну України від 01.08.1992 № 442, яка передбачає проведення атестації не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за проведення атестації покладено на керівників підприємств. Згідно з вказаним Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсії, до заяви додається довідка про підтвердження наявного трудового стажу. У довідці має бути зазначено: періоди роботи, професія або посада, характер роботи, розділ списків та первинні документи. Довідка повинна містити три підписи. Якщо підприємство в ліквідації, довідку надає арбітражний керуючий. У разі неможливості надання довідок, стаж роботи може підтверджуватись на Комісії з питань підтвердження стажу. За результатами розгляду заяви позивача, до страхового стажу зараховані всі періоди діяльності, що дають право на пенсію. Страховий стаж склав 33 роки 16 днів. У випадку відсутності відомостей у трудовій книжці, приймаються уточнюючі довідки підприємств або їх правонаступників. Довідку про пільговий характер роботи позивачем не надано, тому пільговий стаж не підтверджено. Рішення органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах є обґрунтованим. Докази відмови у зарахуванні періодів навчання та військової служби відсутні. Просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 24.09.2024 адміністративний позов залишеного без руху для усунення недоліків викладених у мотивувальній частині.

Ухвалою суду від 02.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем подано до суду заяву про розгляду справи у відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить такий задовольнити. Не заперечує порти розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши думку представника позивача, враховуючи заяву відповідача, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до наступного з огляду на таке.

Суд установив, позивач 14.05.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком. /том 1 а.с. 44-45/.

Відповідно до принципу екстериторіальності для розгляду заяви про призначення пенсії був визначений структурний підрозділ - головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за результатом розгляду заяви позивача прийняло рішення від 21.05.2024 №19 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу. Відповідно до оспорюваного рішення вік заявника: 50 років і 2 місяці. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсії за віком на пільгових умовах призначаються працівникам, зайнятим повний робочий день на роботах із особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком №1, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 24 років і 6 місяців у чоловіків, з яких не менше 10 років на зазначених роботах. Страховий стаж позивача: 33 роки і 16 днів. Пільговий стаж не підтверджений. За відсутності відомостей у трудовій книжці, уточнюючі довідки підприємств повинні містити періоди роботи, професію, характер роботи, розділ списків, первинні документи. Підприємства на тимчасово окупованих територіях можуть підтверджувати пільговий стаж за даними реєстру застрахованих осіб.

Не погоджуючись з рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 було затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (додається).

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773 внесено зміни і доповнення до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме підпункт «а» підрозділу 1 розділу XXI «Транспорт» після позиції 1200100а-12180 доповнено позицією 1200100а-14409 такого змісту: « 1200100а-14409 Машиністи електропоїздів метрополітену».

Постановою Кабінету Міністрів від 16.01.2003 №36 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 №276) затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно позиції 21.1 а підрозділу 1 розділу XХI «Транспортні послуги» зазначеного Списку право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 мають машиністи електропоїздів (метрополітену).

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків.

Постанову Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016, якою затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Таким чином, з 24.06.2016 професія машиніст електропоїзда метрополітену не входить до вказаного Списку.

Приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання, підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За правилами ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи судом встановлено та не заперечується сторонами, що записи трудової книжки позивача містять відомості про роботу позивача на посаді машиніста електропоїзду метрополітену за спірні періоди, що підтверджує право працівника на врахування відповідного пільгового стажу роботи для призначення пенсії за Списком №1.

Отже трудова книжка позивача містить в собі записи - відомості щодо характеру роботи позивача.

З огляду на викладене суд прийшов висновку, що відсутність у позивача уточнюючої довідки про характер роботи та характеристики виконуваної роботи за наявності належним чином оформленої трудової книжки не спростовує наявності у працівника відповідного пільгового стажу роботи.

З приводу атестацій робочих місць, суд вказує наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови №442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно пункту 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затв. Наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005383, зареєстр. у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731) результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умові характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Під час розгляду справи, судом прийнято до уваги роз`яснення про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 №205, згідно з якого в окремих випадках за скрутного фінансово-економічного стану, що склався на підприємстві з незалежних від нього причин, для проведення атестації робочих місць, де не сталися докорінні зміни умов і характеру праці у зв`язку з впровадженням нових технологій, засобів виробництва, матеріалів, реконструкцією існуючих об`єктів, приміщень тощо, можливе використання результатів санітарно-гігієнічних досліджень факторів виробничого середовища і трудового процесу, отриманих під час попередньої атестації, за умови реалізації технічних і організаційних заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працівників за результатами попередньої атестації робочих місць і дотримання всіх інших вимог Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Виходячи з наведеного, суд приходить висновку, що атестація має проводитися у передбачені для цього строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.

Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 21.08.2018 (адміністративне провадження К/9901/20098/18, справа №352/547/16-а) та постанові від 10.07.2018 (справа №227/545/17, адміністративне провадження №К/9901/22421/18) вказуючи, що атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Разом з цим, якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Судовим розглядом встановлено, що первинна атестація робочого місця проводилась в 1994 році, за наслідками чого видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 № 129 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці" (а.с. 38-39).

У подальшому, атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №51 від 09.04.1997 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці", яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року №129.

У 1999 році також проводилась атестація робочих місць, за результатами її проведення видано наказ Харківського метрополітену № 214 від 07.12.1999 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році".

Карта умов праці є одним із основних документів атестації робочих місць, складання якої передбачено пунктом 2.3 "Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці", затверджених постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41.

Карта умов праці це документ, що узагальнює результати атестації робочих місць за умовами праці, яка оформлюється атестаційною комісією після проведення атестованою лабораторією гігієнічних досліджень.

Так, станом на 2003, 2008, 2013 у КП "Харківський метрополітен" оформлені картки умов праці, у яких зафіксовано, що:

- станом на 2003 рік: по показникам робоче місце слід вважати з шкідливими умовами праці з постійною роботою у тунелі без природного освітлення, що відповідає показникам Списка №2, п.1. Зазначено, що діючі умови праці машиніста електропоїзду метрополітену - Список №1. За результатами атестації станом на 2003, позивачу надані пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме: надбавка за умови праці 16% та додаткові дні відпустки (7 днів);

- станом на 2008 рік: по показникам робоче машиніста електропоїзду (метрополітену) належить вважати з особливими, особливо шкідливими та важкими умовами праці, що відповідає показникам Списку №2, п.2. Зазначено, що діючі умови праці машиніста електропоїзду метрополітену - Список №1. Умови і характер праці відноситься до ІІІ класу 2 ступеня шкідливих та небезпечних умов праці, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам "Гігієнічної класифікації праці…" №4137-86. По показникам робоче місце машиніста електропоїзду (метрополітену) належить вважати з особливими, особливо шкідливими та важкими умовами праці;

- станом на 2013 рік: по показникам робоче машиніста електропоїзду (метрополітену) належить вважати з особливими, особливо шкідливими та важкими умовами праці, які не відповідають показникам Списку №1. Умови і характер праці відноситься до ІІІ класу 2 ступеня шкідливих та небезпечних умов праці, що вказує на невідповідність робочого місця вимогам "Гігієнічної класифікації праці…" №4137-86.

Наказом ДП "Харківський метрополітен" (правонаступник КП "Харківський метрополітен") від 08.04.2004 №124 затверджені пільги і компенсації машиністам електропоїздів метрополітену за результатами атестації робочих місць проведеної у 2003, а саме збережено за машиністами електропоїздів метрополітену діючі пільги і компенсації за роботу у несприятливих умовах праці: доплати до тарифних ставок - 16%, додаткові відпустки за особливий характер роботи - 7 календарних днів, скорочений робочий час - 36 годин за тиждень.

Позивачу надавалися пільги та компенсації, які передбачені для працівників, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів).

Крім того, в розділі 5. Пільги і компенсації, карток умов праці за 2003, 2008 та 2013 роки зазначено, що діючим є пенсійне забезпечення за списком №1, а запропонованим є список №2, а отже станом на дати проведення атестації в 2003, 2008 та 2013 роках застосовувався на підприємстві до машиністів електропоїздів Список №1.

За таких підстав, умови праці, в яких працював позивач, не змінювались з моменту проведення атестації у 1999 році, зокрема, умови і характер праці під час проведення атестацій в 1999, 2003 роках, через що позивач весь час працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

Також, п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року №442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" передбачено, що результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Пропозиції щодо внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, готуються Держпраці на підставі обґрунтованих та погоджених із МОЗ клопотань заінтересованих міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, узгоджених із всеукраїнськими галузевими профспілками та об`єднаннями роботодавців, і подаються Мінсоцполітики до Кабінету Міністрів України.

Вказані висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 24.09.2020 по справі №2040/6395/18,.

Суд зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773, Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 №276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку №1.

Таким чином, відповідно до законодавства України та карток умов праці позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

Наказами ДП «Харківський метрополітен» від 24.11.1994 №129 та від 07.12.1999 №214 затверджені пільги і компенсації працівників метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці, проведеної в 1994 та в 1999 році.

Суд встановив, що позивач, згідно з даних трудової книжки з 01.02.1994 по 10.01.1995, з 16.08.1995 по 24.06.2016 працював на КП «ХМ» помічником машиніста та машиністом електропоїзда (метрополітену), яка надавала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

Відтак, судом встановлено факт перебування позивача на вищевказаних посадах та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 1 повний робочий день, а також зайнятість позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яка полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, які не змінювались з моменту проведення останньої атестації у 1999 році, а відтак має право на зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 спірних періодів роботи за професією з 01.02.1994 по 10.01.1995, з 16.08.1995 по 24.06.2016.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача період проходження військової служби у період з 18.06.1992 по 06.01.1994, суд прийшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Наведене повністю узгоджується з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Також, згідно з п.п. "к" п. 108 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР №590 від 03.08.1972, до загального стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується будь-яка робота в якості робітника або службовця, незалежно від характеру та тривалості роботи і тривалості перерв. Зокрема, в стаж зараховується служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МТБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції, перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

Суд установив, позивач проходив військовому службу з 18.06.1992 по 06.01.1994. Дані обставини підтверджено записами військового білет серії НОМЕР_1 та трудової книжки від серії НОМЕР_2 /а.с. 24-41/.

Таким чином, позивач на момент призову на строкову військову службу працював на посаді, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Отже, відомості, зазначені у військовому квитку та трудовій книжці, не викликають сумніву про факт проходження позивачем військової служби, тому позивач має право на зарахування до пільгового страхового стажу період проходження ним військової служби з 18.06.1992 по 06.01.1994.

Враховуючи викладені обставини, період проходження позивачем строкової військової служби підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоди навчання з 22.01.1990 по 17.06.1992 та з 11.01.1995 по 15.08.1995, суд прийшов наступного.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Суд установив, позивач у період з 22.01.1990 по 17.06.1992 навчався на денному відділені на базі базової загальної середньої освіти в Середньому професійному-технічному училищі № 7 м. Харкова . Дані обставини підтверджено відомостями з трудової книжки (запис № 1) та довідкою від 08.05.2024 № 0043 /том 1 а.с. 24, 42/.

Позивач у період з 11.01.1995 по 15.08.1995 проходив навчання у технічній школі КП «Харківський метрополітен» , з гідно з протоколу від 27.11.1995 № 131 та було присвоєно професію «Машиніст електропоїзда». Дані обставини підтверджено відомостями з трудової книжки (запис № 4) та довідкою від 04.04.2024 № 08/04-14ТШ /том 1 а.с. 24, 43/.

Оскільки перерва між днем закінчення позивачем навчання в ПТУ та КП «Харківський метрополітен» і днем зарахування на роботу за професією не перевищує 3 місяців, то період навчання позивача у цих навчальних закладах має бути зарахований до пільгового трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 127/1762/17.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов переконання про те, що відповідач неправомірно відмовив позивачу в зарахуванні до спеціального стажу час навчання та служби в армії, відтак незаконно прийняв рішення про відмову в призначенні пільгової пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Також, згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Крім того, згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем-1 не надано до суду доказів вчинення ним дій щодо перевірки записів у трудовій книжці та інших документах позивача для призначення пенсії.

Тобто, органом пенсійного фонду не вчинено заходів, визначених Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", для з`ясування обставин наявності у позивача стажу.

Враховуючи наведене вище суд прийшов до переконання про те, що дії відповідача у не врахуванні спірних періодів роботи до пільгового страхового стажу позивача, слід визнати противними, а відтак рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.05.2024 № 19, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу необхідно скасувати.

З метою ефективного способу захисту порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: період роботи з 01.02.1994 по 10.01.1995, з 16.08.1995 по 24.06.2016, періоди навчання з 22.01.1990 по 17.06.1992, з 11.01.1995 по 15.08.1995, період військової служби з 18.06.1992 по 06.01.1994.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати з 14.03.2024 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд прийшов наступного.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у Постанові від 21 березня 2019 року у справі №817/498/17 наголосив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі Порядок 22-1).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно з п. 4.10 Порядку 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Суд установив, що розгляд заяви позивача про призначення пенсії та ухваленні рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за заявою позивача здійснювалось ГУ ПФУ у Вінницькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку 22-1.

Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд зазначає про наявність підстав для зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву позивача від 14.05.2024 про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з 14.03.2024 згідно з п. 1ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З огляду на викладене суд прийшов до переконання про те, що у позовній вимозі про зобов`язання відповідача призначити та виплачувати з 14.03.2024 позивачу пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 1ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV необхідно відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди та призначити пенсію з 14.03.2024 ( з дати досягнення позивачем пенсійного віку), суд відмічає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак суд прийшов переконання про те, що оскільки позивач звернувся за призначенням пенсії на пільгових умовах 14.05.2024, тобто у межах строків установлених ст. 45 вищевказаного Закону, що підтверджено доказами у справі та доводами, які викладені у адміністративному позові та підтвердженні представником позивача у судовому засіданні, а відтак підстави визнати дату зарахування вказаних періодів з 14.03.2024 у суду відсутні з огляду на положення ч. 1 ст. 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», адже будь-яких даних щодо не зарахування відповідачем спірних періодів пільгового стажу з дати призначення пенсії позивачу, у суду відсутні.

Щодо позовної вимоги відносно «виплачувати позивачу за віком на пільгових умовах» суд зазначає, що предметом розгляду справи у межах спірних правовідносин є порушене право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Суд зазначає, що відповідачем не здійснено виплату вказаної пенсії у зв`язку з відмовою у її призначенні на підставі не зарахування відповідачем відповідних періодів роботи позивача до пільгового стажу.

Враховуючи, що відповідачем не приймалось рішення про призначення пенсії позивачу, суд приходить до висновку, що право позивача на виплату пенсії не є порушеним та заявлено на майбутнє, а відтак, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, суд приходить висновку про відмову у задоволені таких позовних вимог.

У випадку, якщо позивач за результатом вчиненого відповідачем, на підставі рішення суду у вказаній справі, перерахунку буде незгоден з нарахованою до сплати сумою пенсії, він не позбавлений права звернутися до суду із відповідним позовом.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення протягом 20 днів з дати набрання законної сили рішенням суду, суд, з урахуванням обставин справи, характеру спірних правовідносин, предмета та категорії спору, обов`язковість виконання судового рішення сторонами, відсутністю доказів щодо його ймовірного не виконання із сторони відповідача-1, прийшов висновку, що на даний час немає підстав для застосування положень ст. 382 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь позивача судовий збір у розмірі 1937,92 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 21.05.2024 №19 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, ОСОБА_1 , відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме: період роботи з 01.02.1994 по 10.01.1995, з 16.08.1995 по 24.06.2016, періоди навчання з 22.01.1990 по 17.06.1992, з 11.01.1995 по 15.08.1995, період військової служби з 18.06.1992 по 06.01.1994.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1937,92 грн.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

відповідач головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, місцезнаходження місто Вінниця, вулиця Зодчих, будинок № 22, .

Повне судове рішення складено та підписано суддею, з урахуванням вихідних днів, 16.12.2024.

Суддя М. І. Садова