Справа № 280/2289/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 грудня 2024 року Справа № 280/2289/24 Провадження №ПР/280/16/24
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 18.11.2024 провадження в адміністративній справі №280/2289/24 (Провадження №ПР/280/16/24) закрито з підстав, передбачених пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) .

02.12.2024 до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою суду від 02.12.2024 призначено до розгляду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №280/2289/24 у відкритому судовому засіданні на 11.12.2024. Запропоновано відповідачам у строк до 10.12.2024 висловити свою позицію щодо заяви про ухвалення додаткового судового рішення шляхом подання письмових пояснень (заперечень).

Ухвалою суду від 09.12.2024 задоволено клопотання представника відповідача 2, забезпечено можливість участі представника Міністерства оборони України, у судовому засіданні у справі №280/2289/24, призначеному на 11.12.2024 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідач 1 правом на подання заперечень на заяву про ухвалення додаткового рішення не скористався.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення заяви заперечив, зазначив, що КАС України не передбачає можливості розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 8 частини 1 статті 238 КАС України. Просив в задоволенні заяви відмовити.

Позивач, представник відповідача 1 у судове засідання не з`явилися, про дату час і місце його проведення повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У судовому засіданні 11.12.2024 судом проголошено скорочене рішення.

Вирішуючи заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до пункту 8 цієї норми суд закриває провадження у спарві щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд зазначає, що за обставинами даної справи провадження у справі закрито саме у зв`язку з тим, що після відкриття провадження у справі відповідач 1 виправив оскаржувані порушення шляхом виплати позивачу належного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, фактично таким чином задовольнивши позовні вимоги позивача.

Отже, судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу внаслідок закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 КАС України (вказане питання у подібних правовідносинах вирішувалось Верховним Судом в постановах від 17.11.2022 у справі №440/5567/21, від 29.09.2022 у справі №826/23168/15, від 08.09.2022 у справі №8256/6378/17 тощо).

Відтак, відповідні посилання відповідача 2 є необгрунтованими.

Частиною 2 статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із частиною 2 статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Частинами 1 та 2 статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 КАС України).

Відповідно до вимог частин 3-5 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду (постанови від 17.03.2021 у справі №280/1266/19, від 25.03.2021 у справі №645/3044/17, від 09.03.2021 у справі №200/10535/19-а тощо), при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач просить відшкодувати йому понесені витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5 000,00 грн.

В обґрунтування понесених витрат до суду надано такі письмові докази:

- Акт №12/03 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги б/н від 05.03.2023, відповідно до якого виконавець надав юридичні послуги в справі щодо про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди загальною вартістю 5000,00 гривень. Надання усної консультації з військових питань, у тому числі стягнення грошового забезпечення; складання, формування та направлення позову до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди; складання розрахунку виплат одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди за період проходження ОСОБА_1 служби, що підлягає стягненню. Всього до сплати 5000,00 гривень.

- Акт виконаних робіт №12/03 від 12.03.2024 відповідно до якого, виконавець виконав наступну роботу: надання усної консультації з військових питань, у тому числі стягнення грошового забезпечення; складання, формування та направлення позову до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди; складання розрахунку виплат одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди за період проходження ОСОБА_1 служби, що підлягає стягненню. Загальна вартість виконаних робіт становить 5000 гривень.

- Додаткова угода №12/03 до договору про надання професійної правничої допомоги від 05.03.2023 відповідно до якої, сторони дійшли згоди, що за здійснення дій, пов`язаних із складанням та представництвом Клієнта у цивільній справі, діють наступні тарифні ставки: усна консультація 500 грн; складання, формування та направлення позову до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди 3500 грн; складання розрахунку виплат одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди за період проходження ОСОБА_1 служби, що підлягає стягненню 1000 грн.

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат 12/03: усна консультація з військових питань, у тому числі стягнення грошового забезпечення 500 гривень без ПДВ; складання, формування та направлення позову до Запорізького окружного адміністративного суду про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди 3500 гривень без ПДВ; складання розрахунку виплат одноразової грошової допомоги при звільненні і додаткової винагороди за період проходження ОСОБА_1 служби, що підлягає стягненню 1000 гривень без ПДВ.

- документ, який має назву квитанція про оплату послуг адвоката Прядка Дениса Володимировича №12/03 від 12.03.2024, відповідно до якої сплачена сума складає 5000 гривень.

Водночас, як зазначлось вище, розмір гонорару адвоката визначається за погодженням адвоката з клієнтом в договорі про надання правової допомоги.

Проте, до позову не надано договору про надання правової допомоги між позивачем та адвокатом, що унеможливлює визначення обґрунтованості заявлених витрат.

Крім того, в Додатковій угоді №12/03 зазначено, що сторони дійшли згоди щодо дій пов`язаних з представництвом клієнта у цивільних справах, в той час як зазначена справа розглядається в порядку адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що на підставі наданих письмових доказів неможливо встановити, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу понесені саме у зв`язку з розглядом даної справи, не можливо перевірити обгрунтованість їх розміру, а тому підстави для відшкодування позивачу такого виду судових витрат відсутні, а відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 140, 143, 241-243, 248, 252, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13.12.2024.

Суддя М.О. Семененко