Справа № 500/5481/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5481/24

06 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Юзьківа М.І.

за участю:

секретаря судового засідання Запотічного О.А.

представника позивача адвоката Гураля Р.В.

представника відповідача Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого діє адвокат Гураль Руслан Володимирович, звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі відповідач, або ГУ ДПС у Тернопільській області), у якій просить ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати:

податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн;

податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 266 203,44 грн, в тому числі 212 962,75 грн основного зобов`язання та 53 240,69 грн штрафних санкцій;

податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 22 183,63 грн, в тому числі 17 746,90 грн основного зобов`язання та 4 436,73 грн штрафних санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за результатами проведеної відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 встановлено:

порушення абзацу «д» підпункту 164.2 статті 164, статті 167, статті 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага у 2019 році в сумі 212 962,75 грн;

пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військового збору за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага за 2019 рік в сумі 17 746, 90 грн;

підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України (неподання декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік).

Як наслідок, відповідачем прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення щодо збільшення суми грошових зобов`язань та застосування штрафних санкцій.

Вважає оскаржувані рішення протиправними, а висновки, які відображені у Акті перевірки безпідставними, оскільки доходу, а саме додаткового блага у вигляді прощеного (анульованого) кредитором (АТ "СЕНС БАНК", який є правонаступником АТ "Укрсоцбанк") за його самостійним рішенням основної суми боргу (кредиту), не отримував, так як зобов`язання за кредитним договором від 12.09.2008 №770/11-504 припинені внаслідок стягнення з позивача заборгованості за цим кредитним договором заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.03.2014 у справі №607/23576/13-ц та передачею у власність АТ "Укрсоцбанк" предмету іпотеки (чотирикімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 ).

Крім того, вказує що особисто під підпис повідомлення про прощення (анулювання) боргу та необхідність включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено, не отримував.

З урахуванням наведеного, просив позов задовольнити.

Відповідач, у встановлений судом строк подав відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказує таке. Перевіркою встановлено, що АТ "СЕНС БАНК" відобразило суму анульованого основного боргу в сумі 1 183 126,41 грн., в "Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого ) на користь платників податку і сум утриманого з них податку" (далі 1-ДФ) за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано за рахунок резерву, а саме в звітності за І квартал 2019 з ознакою доходу ''126'' - додаткове благо. На виконання абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового Кодексу України від 2 грудня 2010 року N 2755-VI з наступними змінами та доповненнями банки - АТ «Сенс банк» повідомило платника податку - боржника ОСОБА_1 про прийняте рішення щодо анулювання частини заборгованості.

Згідно відомостей ЦБД, ДРФО, ДПС України АТ «СЕНС БАНК» не виступав податковим агентом при анулюванні фізичній особі ОСОБА_1 частини кредитної заборгованості у розмірі 1 183 126,41 грн (сума основного боргу (неповернутого кредиту)).

Згідно отриманої відповіді від АТ "СЕНС БАНК" від 21.03.2024 №14235-46/2024 - фізичну особу ОСОБА_1 під підпис особисто повідомлено, що він належним чином повідомлений Банком про суму анулювання (прощення) заборгованості та про обов`язок сплатити податок з доходів фізичних осіб прощеної основної заборгованості за Кредитами і відобразити такий дохід у річній податковій декларації.

Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку, встановлено, що ОСОБА_1 декларацію про майновий стан та отримані доходи за 2019 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області не подав. Відтак, суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка підлягає сплаті платником податку за 2019 рік, відповідачем визначено самостійно.

Таким чином, документальною невиїзною перевіркою встановлені порушення платником податків ОСОБА_1 вимог податкового законодавства, які відображені у Акті перевірки, а саме:

абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 167, статті 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага у 2019 році в сумі 212 962,75 грн;

пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військового збору за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага за 2019 рік в сумі 17 746,90 грн.;

підпункту 49.18.4 пункту 48.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Кодексу, внаслідок чого накладено штраф 340 грн.

Зважаючи на викладене, вважає що оскаржувані податкові повідомлення-рішення відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору АТ "СЕНС БАНК" (далі третя особа, або банк) подало пояснення на позов, у яких заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень вказує, що рішенням банку, оформленим протоколом правління №19 від 20.02.2019, позивача звільнено в повному обсязі від подальшого виконання зобов`язань за договором відновлювальної кредитної лінії №770/11-504 від 12.09.2008, про що його повідомлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення за трековим номером 949 та направлено довідку №826744 від 29.03.2019 у якій, серед іншого, вказано, що до складу річного доходу позивача за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1 183 126,41 грн., який підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором 1,5%, який ним підлягає сплаті до Державного бюджету України.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 13.09.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів на його обґрунтування та призначено справу до розгляду у підготовчому засіданні на 01.10.2024.

Копію ухвали про відкриття загального позовного провадження відповідач отримав 16.09.2024, що підтверджується довідккою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 14.10.2024 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Акціонерне товариства "СЕНС БАНК" та встановлено йому строк для подання пояснень на позов.

Копію ухвали та адміністративного позову третя особа отримала 16.10.2024, що підтверджується довідками про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Ухвалою суду від 31.10.2024, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Після закінчення з`ясування обставин справи і перевірки їх доказами та судових дебатів у судовому засіданні 06.12.2024, судом ухвалено рішення з оголошенням вступної та резолютивної частин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Тернопільській області від 25.03.2024 №696-п про проведення документальної невиїзної перевірки, головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Тернопільській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, результати якої відображені в Акті від 08.05.2024 №5890/19-00-24-05/ НОМЕР_1 (далі Акт перевірки) (арк. справи, 35-39, 62).

Відповідно до висновків Акту перевірки встановлено такі порушення:

абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, статті 167, статті 179 Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага у 2019 році в сумі 212 962,75 грн;

пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військового збору за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага за 2019 рік в сумі 17 746,90 грн.;

підпункту 49.18.4 пункту 48.18 статті 49, пункту 179.1 статті 179 Кодексу, до ГУ ДПС у Тернопільській області не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік.

Як слідує з Акту перевірки підставою для прийняття рішення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки стали дані ЦБД ДРФО, дані ГУ ДПС у Тернопільській області по формі 1-ДФ, відповідь АТ "СЕНС БАНК" від 21.03.2024 №14235-46/2024 (п.1.18 Акту).

Перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку, встановлено, що - ФО ОСОБА_1 декларацію про майновий стан та отримані доходи за 2019 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області не подав. Відтак, суму податку на доходи фізичних осіб та військового збору, яка підлягає сплаті платником податку за 2019 рік, ГУ ДПС у Тернопільській області здійснили самостійно.

Структуру загального річного оподатковуваного доходу за даними перевірки складає 1 183 126,41 грн списаної банком заборгованості.

При цьому згідно відомостей ЦБД, ДРФО, ДПС України АТ "СЕНС БАНК" не виступав податковим агентом при анулюванні фізичній особі ОСОБА_1 частини кредитної заборгованості у розмірі 1 183 126,41 грн. (сума основного боргу (неповернутого кредиту) (п.2.2-2.5 Акту).

На підставі вказаного Акту перевірки ГУ ДПС у Тернопільській області прийнято:

податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 №5, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн.;

податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 266 203,44 грн, в тому числі 212 962,75 грн основного зобов`язання та 53 240,69 грн штрафних санкцій;

податкове повідомлення-рішення від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 22 183,63 грн, в тому числі 17 746,90 грн основного зобов`язання та 4 436,73 грн штрафних санкцій.

Як слідує з листа банку від 21.03.2024№14235-46/2024, який адресований ГУ ДПС у Тернопільській області та був підставою для перевірки, АТ "СЕНС БАНК", як правонаступник всього майна, прав та обов`язків АТ "Укрсоцбанк", підтверджує, що у податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) за 2019 рік відображено нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності ОСОБА_1 на суму 1 183 126,41 грн. При цьому наявна у матеріалах справи копія листа не містить підпису посадової особи банку (арк. справи 56, 60).

Згідно протоколу №112/ОРК від 27.03.2019 в рамках делегованих правлінням АТ "Укрсоцбанк" повноважень (Протокол Правління) №19 від 20.02.2019 року банком було прийнято рішення про дозвіл участі ОСОБА_1 у програмі "DEBT SETTLEMENT" (арк. справи 110).

Згідно п.1.2. протоколу вирішено дозволити прийняти на баланс предмет іпотеки, який виступає забезпеченням по кредиту за відповідною вартістю майна, визначеною незалежним суб`єктом оціночної діяльності, на підставі статті 37 закону України «Про іпотеку». П. 1.3. право власності на зазначені в Додатку №1 предмети іпотеки оформити/зареєструвати за АТ "Укрсоцбанк".

Згідно п.1.7 протоколу вирішено списати прийняті на баланс Банку предмети іпотеки з рахунків обліку забезпечення та зменшити заборгованість Позичальників за відповідними договорами кредиту та вартість прийнятої на баланс нерухомості (за вартістю оцінки суб`єкта оціночної діяльності), згідно Додатку 1, після виконання п. 1.3. даного рішення.

Пунктом 1.8 рішення визначено, що після виконання п.п. 1.3, 1.7 даного рішення, звільнити в повному обсязі Позичальників від подальшого виконання зобов`язань за договорами кредиту (зазначеними в додатку 1) та повідомити Позичальників про таке звільнення шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення щодо анулювання (прощення) залишку заборгованості.

У додатку 1 до протоколу №112/ОРК від 27.03.2019 міститься інформація щодо кредитного договору №770/11-504 та позичальника ОСОБА_1 , предмета іпотеки (квартири загальною площею 129,8 кв.м., за адресою АДРЕСА_2 ) та його вартості згідно оцінки у розмірі 1 166 076,00 грн (арк. справи 110 зворот).

Рекомендованим листом за трековим номером 949 ОСОБА_1 АТ "Укрсоцбанк" було направлено за вих. №826744 від 29.03.2019 р. довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу.

В даній довідці повідомлено, що відповідно до статті 37 ЗУ «Про іпотеку» банк 22.03.2019 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення приватного нотаріуса Жовнір І.Т. №46137629 від 26.03.2019 р.), а саме квартира АДРЕСА_3 , яка знаходилась в іпотеці Банку відповідно до умов Іпотечного договору від 12.09.2008 р., посвідченого приватним нотаріусом Василевич О.О. та зареєстровано в реєстрі за №4037 та Договором невідновлювальної кредитної лінії №770/11-504 від 12.09.2008.

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість Предмета іпотеки визначена на рівні 1 166 076,00 грн. Таким чином після здобуття Банком права власності на Предмет іпотеки, залишок заборгованості за Договором невідновлювальної кредитної лінії №770/11-504 від 12.09.2008 р. (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 22.03.2019 склав 4 469 851,04 грн.

У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку статті 37 ЗУ «Про іпотеку» на дату державної реєстрації банком права власності на нерухомість прощено (анульовано) залишок заборгованості за Договором невідновлювальної кредитної лінії №770/11-504 від 12.09.2008 р.

У відповідності до вимог Податкового кодексу України, до складу річного доходу за 2019 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1 183 126,41 грн.

Отриманий дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором 1,5%, які відповідно до вимог чинного законодавства він самостійно повинен сплатити до Державного бюджету України (арк. справи 109-111).

Доказів рекомендованого повідомлення про вручення цього листа учасниками справи не надано та матеріали справи не містять.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.03.2014 у справі №607/23576/13-ц, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (МФО 300023, , рах. НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором (не відновлювальної кредитної лінії від 12.09.2008 №770/11-504) у розмірі 500 288,69 грн. (арк. справи 109-111).

Вказаним рішенням встановлено, що 12 вересня 2008 року між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 770/11-504 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 45 000 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 09 вересня 2023 року.

Крім того, матеріали справи містять постанову Верховного Суду від 26.04.2023 у справі 752/15699/19 за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - АТ "Укрсоцбанк"), правонаступником якого є акціонерне товариство "Альфа-Банк" (далі - АТ "Альфа-Банк"), товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" (далі - ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп", ОСОБА_2 , про визнання кредитних зобов`язань припиненими та визнання правочинів недійсними (арк. справи 109-111).

У вказаній постанові містяться посилання на встановлені судами попередніх інстанції такі фактичні обставини справи.

12 вересня 2008 року між АКБСР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 770/11-504 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 45 000 доларів США зі сплатою 15 % річних строком до 09 вересня 2023 року.

12 вересня 2008 року для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між АКБСР "Укрсоцбанк" та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки б/н, згідно з яким ОСОБА_1 передав в наступну іпотеку банку належну йому на праві власності чотирикімнатну квартиру АДРЕСА_3 . Вартість предмету іпотеки, визначена за згодою сторін, встановлена у розмірі 162 297 доларів США.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2014 року у справі № 607/23576/13-ц позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" суму заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 12 вересня 2008 року № 770/11-504 у розмірі 500 288 грн 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 346 955 грн 59 коп., нарахованих процентів у розмірі 119 824 грн 50 коп. та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 33 508 грн 60 коп.

26 березня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. на підставі заяви ПАТ "Укрсоцбанк" прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким право власності на предметі іпотеки (чотирикімнатна квартира АДРЕСА_1 ) зареєстровано за АТ "Укрсоцбанк".

Перехід права власності на вказану квартиру до банку у зв`язку із зверненням стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 12.09.2008 визнається позивачем та третьою особою у заявах по суті справи.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Мотивувальна частина

Предметом спору у цій справі є податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Тернопільській області щодо збільшення суми грошових зобов`язаннь ОСОБА_1 та застосування до нього штрафних санкцій у зв`язку із отриманням ним оподатковуваного доходу, а саме додаткового блага у вигляді прощеної (анульованої) банком заборгованості по кредиту та не подання декларації.

Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеним рішенням відповідача оцінку на предмет їх відповідності верховенству права та критеріїв законності рішення суб`єкта владних повноважень, які наведені в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вказана норма Основного Закону означає, що діяльність суб`єктів владних повноважень здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом.

Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій (бездіяльності) та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення).

Положеннями підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Таким чином, визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Відповідно до підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно з пунктом 164.1 статті 164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до підпункту 164.2.14 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім, зокрема, відсотків, отриманих від боржника внаслідок прострочення виконання ним договірного зобов`язання.

Підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо, крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу. До таких додаткових благ віднесено основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до підпункту 168.2.1. пункту 168.2. статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (підпункт 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПК України).

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку із отриманням позивачем додаткового блага у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу за договором невідновлювальної кредитної лінії від 12 вересня 2008 року № 770/11-504, укладеного між позивачем та АТ "Укрсоцбанк", правонаступником якого є АТ "СЕНС БАНК".

Відтак, враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, суд повинен встановити наявність обставини щодо прощення позивачу основної суми боргу за договором невідновлювальної кредитної лінії від 12 вересня 2008 року № 770/11-504 та надати їм відповідну правову оцінку.

Відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина перша статті 1049 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2014 року у справі № 607/23576/13-ц позов ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто з Ковача на користь ПАТ "Укрсоцбанк" суму заборгованості за договором невідновлювальної кредитної лінії від 12 вересня 2008 року № 770/11-504 у розмірі 500 288 грн 69 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 346 955 грн 59 коп., нарахованих процентів у розмірі 119 824 грн 50 коп. та пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом у розмірі 33 508 грн 60 коп.

Відтак, ПАТ "Укрсоцбанк", використало право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.

Це означає, що ПАТ "Укрсоцбанк" після набрання заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2014 року у справі № 607/23576/13-ц законної сили не мало правових підстав для нарахування відсотків та застосування штрафних санкцій за договором невідновлювальної кредитної лінії від 12 вересня 2008 року № 770/11-504.

Таким чином, визначена заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 березня 2014 року у справі № 607/23576/13-ц сума кредитної заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2008 року № 770/11-504 у розмірі 500 288 грн 69 коп., що за офіційним курсом НБУ складає 49 047,91 доларів США, з яких 34 015,25 доларів США основна сума боргу, є остаточною і не підлягає перерахунку.

Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 600 ЦК України унормовано, що зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами.

Відповідно до статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Оскільки, банк використав право звернення стягнення на предмет іпотеки, суд приходить до переконання, що зобов`язання за договором невідновлювальної кредитної лінії № 770/11-504 від 12 вересня 2008 року є припиненими у зв`язку із набуттям банком права власності на предмет іпотеки.

Аналогічна правова оцінка щодо остаточного розміру заборгованості та припинення зобов`язань за кредитним договором від 12 вересня 2008 року № 770/11-504 наведена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі №752/15699/19 (арк. справи 86).

Враховуючи, що зобов`язання за договором невідновлювальної кредитної лінії № 770/11-504 від 12 вересня 2008 року між сторонами припинились у зв`язку із набуттям банком права власності на предмет іпотеки, а не у зв`язку із прощенням ОСОБА_1 основної суми кредитної заборгованості, суд приходить до висновку, що позивач не отримав дохід у вигляді додаткового блага, який підлягає оподаткуванню, а тому у нього відсутній обов`язок щодо сплати податку з доходів фізичних осіб, військового збору та подання декларації.

Варто також зазначити, що навіть за наявності обставин прощення банком основної суми боргу, обов`язок позивача щодо сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору у відповідних розмірах виник би у разі належного виконання банком вимог підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України щодо повідомлення боржника про таке звільнення, а саме: особисто під підпис, чи шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення, або ж укладення відповідного договору.

У матеріалах справи відсутнє поштове повідомлення про вручення рекомендованого листа позивачу, а сам лише фіскальний чек відділення поштового зв`язку про відправлення рекомендованого листа (арк. справи 111) не може вважатись достовірним доказом виконання банком обов`язку повідомлення боржника про прощення (анулювання) боргу, передбаченого підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України.

З огляду на все зазначене вище, суд приходить до переконання, що висновки, викладені в акті перевірки, не гуртуються на дійсних фактичних обставинах справи, є необґрунтованими, а відтак оскаржувані у справі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою та частиною другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності оскаржуваних рішень, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі.

Судові витрати

Згідно частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Статтею 139 КАС України визначені правила розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2309,00 грн, що підтверджується квитанцією про сплату №К85U-87Z5-FF5E від 08.09.2024.

У зв`язку із тим, що цей позов задоволено повністю, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2309,00 грн за рахунок його бюджетних асигнувань.

Доказів понесення інших витрат суду надано не було.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмірі 340 грн.;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 266 203,44 грн, в тому числі 212 962,75 грн основного зобов`язання та 53 240,69 грн штрафних санкцій;

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 03.06.2024 №5, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальній сумі 22 183,63 грн, в тому числі 17 746,90 грн основного зобов`язання та 4 436,73 грн штрафних санкцій.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2309,00 (дві тисячі триста дев`ять) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003 );

третя особа:

- Акціонерне товариство "СЕНС БАНК" (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ, 03150 ) .

Головуючий суддя Юзьків М.І.