Справа № 420/3120/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3120/24

Суддя першої інстанції: Попов В.Ф.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 12.06.2024р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

20.01.2024р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення від 30.11.2023р. №41 щодо відмови в призначенні йому пенсії за віком відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу періодів роботи з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та з 01.08.2014р. по 01.09.2015р.; зобов`язання призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із врахуванням стажу періодів роботи з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та з 01.08.2014р. по 01.09.2015р.

В обґрунтування позову зазначено, що 24.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак рішенням від 30.11.2023р. №41, в порушення вимог законодавства, відмовлено у її задоволенні, посилаючись на відсутність необхідного стажу роботи в шкідливих та важких умовах праці із врахуванням стажу періодів роботи з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та з 01.08.2014р. по 01.09.2015р..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.06.2024р. позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.11.2023р. № 41 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до загального та пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.07.2014р. до 01.09.2015р., та до загального страхового стажу періоду роботи з 01.06.2017р. до 31.07.2017р.; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на помилкове застосування судом при вирішенні справи вимог законодавства, внаслідок чого просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Апелянт посилається на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу за Списком №2 та страхового стажу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 24.11.2023р. позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». /а.с.48-52/

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.11.2023р. №41 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, передбаченого ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці.

Вищезазначеним рішенням визначено, що страховий стаж особи становить 29 років 06 місяців 13 днів, пільговий стаж за Спиком №2 становить 07 років 09 місяців 16 днів. До страхового стажу та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та з 01.08.2014р. по 01.09.2015р., оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків. /а.с.58-59/

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 30.11.2023р. №41, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія дійшла до наступних висновків.

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок.

При цьому, 03.10.2017р. Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII, яким доповнено Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV розділом XIV-1, який містить, зокрема, пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII (надалі Закон №1788-XII) право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно пункту «б» ст.13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIII, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах жінкам з 50 років до 55 років.

Рішенням Конституційного Суду України від 23.01.2020р. №1-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними), ст.13, ч.2 ст.14, п.«б» - «г» ст.54 Закону №1788-XII зі змінами, внесеними Законом №213-VIII (пункт 1 рішення). Визначено, що застосуванню підлягають ст.13, ч.2 ст.14, п. «б» - «г» ст.54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991р. №1788-XII в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015р. №213-VIII для осіб, які працювали до 01.04.2015р. на посадах, визначених у вказаних нормах, зокрема, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону №1788-ХІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020, а не Закону №1058-ІV, тому для наявності у позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах необхідно досягнення 55 років, наявність стажу роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах за списком №2.

Таким чином, є протиправним посилання пенсійного органу в оскаржуваному рішенні на необхідність наявності у позивача страхового стажу у 30 років.

При цьому, вищезазначеним рішенням відмовлено позивачу у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу в шкідливих та важких умовах праці, оскільки страховий стаж особи становить 29 років 06 місяців 13 днів, пільговий стаж за Спиком №2 становить 07 років 09 місяців 16 днів. До страхового стажу та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 01.07.2014р. по 31.07.2014р. та з 01.08.2014р. по 01.09.2015р., оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні дані про нарахування доходу та сплату страхових внесків.

Згідно ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, ст.48 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Так, п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у п.3 Порядку №637.

Поряд з цим, що відповідно до ст.1 Закону №1058-IV застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Тобто, саме на страхувальника, який є роботодавцем, покладається обов`язок зі сплати відповідних внесків за найману особу відповідно до цього закону.

Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон) визначає порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з Реєстру застрахованих осіб.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Положення, реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Тобто, відсутність відомостей за спірний період в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування не може бути підставою для відмови у врахуванні стажу наявного у трудовій книжці, оскільки позивач не може нести за це відповідальність, адже внесення таких даних покладається на страхувальника - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок.

Згідно записів №№29-30 трудової книжки позивача, 02.01.2007р. позивач прийнятий на роботу на посаді електрозварювальника у ТОВ «Вуглепоставка» на підставі наказу №29-к від 02.01.2007р., а 01.09.2015р. звільнений з вказаної посади за власним бажанням на підставі наказу №18/3-к від 01.09.2015р. /а.с.28/

При цьому, трудова книжка позивача містить запис щодо атестації вищезазначеного робочого місця на підставі наказу №2ОТ від 08.02.2012р., що дає право на пільгове пенсійне забезпечення. /а.с.21/

Отже, Головним управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області протиправно не включено до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.07.2014р. по 01.09.2015р. на посаді електрозварювальна ТОВ «Вуглепоставка».

Водночас, оскаржуване рішення та розрахунок страхового стажу позивача свідчать, що пенсійним органом зараховано до загального трудового стажу позивача період роботи з 01.06.2017р. по 31.05.2019р. у ТОВ «Аль-Софія», що вказує на необґрунтованість висновку суду першої інстанції про зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

На підставі викладеного, оскільки судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції в порядку ст.317 КАС України підлягає частковому скасуванню.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до загального та пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.07.2014р. по 01.09.2015р., та до загального страхового стажу періоду роботи з 01.06.2017р. по 31.07.2017р.

Ухвалити у цій частині постанову, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.11.2023р. про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 із зарахуванням до загального та пільгового страхового стажу періоду роботи з 01.07.2014р. по 01.09.2015р.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв