Справа № 380/17372/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/17372/23 пров. № А/857/4136/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року, прийняте суддею Кедик М.В. у місті Львові, у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, -

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (надалі В/Ч, відповідач) про визнання протиправними дій відповідача та скасування п. 1 протоколу № 221 від 14.03.2023 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 щодо зняття з квартирного обліку майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 (три) особи, а саме: його, дружину - ОСОБА_2 , 1977 р.н., сина - ОСОБА_3 , 2015 р.н. з квартирного обліку; зобов`язання поновити майора позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку у В/Ч НОМЕР_1 , а також, включити до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 , з врахуванням попередньої дати зарахування, а саме з 27.04.2014.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 в позові відмовлено.

Суд виходив з того, що відповідно до пункту 17 розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.

Звертає увагу на те, що позивач знятий з обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у В/Ч НОМЕР_1 , а також виключений зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 як такого, що переміщений до нового місця служби.

Відтак, оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 у зв`язку з переведенням на інше місце служби з 06.02.2023, а тому не перебуває на її житловому обліку.

Тому для поновлення та перебування позивача на квартирному обліку у В/Ч НОМЕР_1 , він має бути військовослужбовцем цієї військової частини.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що вказане судове рішення прийняте із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем по справі у своєму позові зазначались норми законодавства України, на яких ґрунтувались позовні вимоги. Однак, судом першої інстанції вказані в позові норми законодавства були повністю проігноровані.

Так, рішенням Конституційного Суду України №5-р(ІІ)/2022 від 22.06.2022, встановлено, що виходячи з розуміння конституційних прав і свобод людини як єдиної й цілісної системи Конституційний Суд України констатує, що встановлення законодавцем у пункті 2 частини другої статті 40 Кодексу зв`язку між реалізацією громадянином права на житло в населеному пункті, у якому він перебував на обліку тих, хто потребує поліпшення житлових умов, і виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту не узгоджується з гарантованими Конституцією України кожному, хто законно перебуває на території України, свободою пересування, вільним вибором місця проживання (частина перша статті 33 Основного Закону України).

Щодо позовної вимоги про зобов`язання поновити позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку у В/Ч НОМЕР_1 , а також, включити до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 , з врахуванням попередньої дати зарахування, а саме з 27.04.2014, то судом першої інстанції не взято до уваги те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Військова частина НОМЕР_1 у відзиві з покликанням на п.19 Розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» зазначає, що апелянт не має права на залишення на обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у В/Ч НОМЕР_1 після його виключення із списків особового складу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходить військову службу в лавах Збройних Сил України.

Наказом командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2023 № 42 майора ОСОБА_1 , начальника автомобільної служби озброєння В/Ч НОМЕР_2 , призначеного наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 26.01.2023 № 168 на посаду начальника автомобільної служби озброєння логістики вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби В/Ч НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 06.02.2023 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення

Згідно з витягу з протоколу № 192 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 від 21.02.2020 на підставі рапорту від 11.02.2020 № 401, копії посвідчення учасника бойових дій серія НОМЕР_4 , зарахований м-р ОСОБА_1 зі складом сім`ї три особи, а саме: він, дружина - ОСОБА_2 ,1977 р.н., син - ОСОБА_3 2015 р.н. до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень, відповідно до змісту ст. 45 ЖК України та п. 44 «Правил обліку...». Вважати дату зарахування до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень 21.02.2020.

Відповідно до витягу з протоколу № 221 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 від 14.03.2023 м. Стрий на підставі витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2023 № 42 та відповідно до змісту п. 17 розділу VI «Інструкції...», затвердженої наказом МО України від 31.07.2018 № 380, майора ОСОБА_1 складом сім`ї три особи, а саме: його, дружину - ОСОБА_2 ,1977 р.н., сина - ОСОБА_3 , 2015 р.н., знято з обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у В/Ч НОМЕР_1 , а також виключено зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 як такого, що переміщений до нового місця служби.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 02.06.2023, у якій просив скасувати п. 1 протоколу засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 від 14.03.2023 № 221 і п.1 наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 23.03.2023 №128агд та прийняти рішення щодо поновлення ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку у В/Ч НОМЕР_1 , а також, включити до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у вказаній частині, з врахуванням попередньої дати зарахування, а саме з 27.04.2014.

Листом від 20.06.2023 відповідач повідомив, що житловою комісією В/Ч НОМЕР_1 прийнято рішення щодо зняття ОСОБА_1 з обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов, та виключено зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 , як такого, що переміщений до нового місця служби. Отже, житловою комісією В/Ч НОМЕР_1 не може бути прийнято питання щодо поновлення ОСОБА_1 на обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному КМУ.

Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

За військовослужбовцями, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу, зберігаються жилі приміщення, які вони займали до призову на військову службу. Такі військовослужбовці не можуть бути зняті з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та зараховані на квартирний облік у військовій частині за місцем проходження служби.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно з пунктом 22 Порядку, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

У відповідності до пункту 24 Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Відповідно до пункту 32 Порядку черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).

Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472, затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 3 розділу VI Інструкції, особи, які перебували на обліку для забезпечення їх житлом за рахунок Міноборони та призвані на військову службу під час мобілізації, у разі переміщення по службі до інших гарнізонів після укладання з ними відповідного контракту мають право бути зараховані на відповідний облік за новим місцем військової служби.

Відповідно до п. 21 р. VI Інструкції №380 зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі:

- поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті;

- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

- в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 17 розділу VI Інструкції, у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.

Відповідно до п.19 Розділу VI Інструкції на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі:

- відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі;

- направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України;

- направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання);

- направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу;

- захоплення в полон або заручником;

- визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою).

Однак, апелянт не відноситься до жодної із вказаних категорій і відповідно не має права на залишення на обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у В/Ч НОМЕР_1 після його виключення із списків особового складу.

Крім того, згідно з статтею 40 Житлового кодексу України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Покликання апелянта на те, що є неконституційним пункт 2 частини другої статті 40 Житлового кодексу України, оскільки такий втратив чинність у зв`язку із рішенням Конституційного Суду №5-р(ІІ)/2022 від 22.06.2022, не заслуговує на увагу, враховуючи, що позивача було знято з квартирного обліку у зв`язку із переміщенням до іншої В/Ч, а не у зв`язку із виїздом на постійне місце проживання до іншого населеного пункту.

Судом із матеріалів справи встановлено, що позивач проходив військову службу у В/Ч НОМЕР_1 до 06.02.2023, де був постановлений на облік осіб, які потребують поліпшенню житлових умов та з 21.02.2020 зарахований до списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень.

Відповідно до наказу командира В/Ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.02.2023 № 42 майора ОСОБА_1 , вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби В/Ч НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , з 06.02.2023 виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 26.01.2023 № 168 відповідно до пункту 82 та 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб офіцерського складу звільнено з займаних посад і призначено майора ОСОБА_4 , начальника автомобільної служби озброєння В/Ч НОМЕР_2 В/Ч НОМЕР_1 повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Повітряних Сил - НАЧАЛЬНИКОМ ОЗБРОЄННЯ ЛОГІСТИКИ ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_5 ОПЕРАТИВНОГО КОМАНДУВАННЯ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СУХОПУТНИХ ВІЙСЬК ЗБРОЙНИХ СИЛ УКРАЇНИ.

Відповідно до витягу з протоколу № 221 засідання житлової комісії В/Ч НОМЕР_1 від 14.03.2023 м. Стрий майора ОСОБА_1 складом сім`ї три особи, а саме: його, дружину - ОСОБА_2 ,1977 р.н., сина - ОСОБА_3 , 2015 р.н., знятий з обліку військовослужбовців та осіб звільнених з військової служби, які потребують поліпшення житлових умов у В/Ч НОМЕР_1 , а також виключений зі списків осіб, які користуються правом першочергового отримання жилих приміщень у В/Ч НОМЕР_1 як такого, що переміщений до нового місця служби.

Відтак, враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що оскільки ОСОБА_1 не є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 у зв`язку з переведенням на інше місце служби з 06.02.2023, відтак, останнього законно знято з квартирного обліку.

Позовна вимога про зобов`язання поновити позивача та членів його сім`ї на квартирному обліку у В/Ч НОМЕР_1 не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу такої, і така вимога є похідною.

Таким чином, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Апеляційний суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 січня 2024 року у справі №380/17372/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар