Справа № 932/3420/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 932/3420/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року

у справі №932/3420/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної служби України з безпеки на транспорті

про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

"22" квітня 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в якому просив про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Заявлений позов обґрунтований тим, що 29.03.2024 позивача як керівника ПрАТ «Петриківський рибгосп» було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 1322 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), у виді штрафу в сумі 34 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у квітні 2022 року позивач був мобілізований і до 17.05.2024 проходив військову службу, а отже притягнення його до відповідальності є протиправним та необґрунтованим.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 р. у справі № 932/3420/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задоволено.

Судом встановлено, що позивач є керівником ПрАТ «Петриківський рибгосп», в лютому 2022 мобілізовано на військову службу. Тим же днем на підприємстві прийнято наказ про увільнення позивача від роботи у зв`язку з привозом на військову службу. В березні 2024 року у зв`язку зі встановленням факту внесення вантажовідправником (ПрАТ «Петриківський рибгосп») відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри, позивача як керівника підприємство притягнуто до відповідальності та прийнято спірну постанову про накладення штрафу. Дослідивши обставини по справі суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів вчинення адміністративного правопорушення, та крім того, з огляду на те, що момент прийняття спірної постанови позивач був позбавлений статусу посадової особи підприємства, у зв`язку із призовом, відповідно відсутні підстави для притягнення його до відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, Державною службою України з безпеки на транспорті подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року у справі №932/3420/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що згідно до чинного законодавства про регулювання трудових відносин в умовах воєнного стану, призупинення дії трудового договору не припиняє дії трудових відносин. Крім того, вказує, що згідно до витягу з ЄДР позивач є керівником ПрАТ «Петриківський рибгосп», іншої вповноваженої особи на виконання обов`язків керівника на час несення позивачем військової служби не визначено.

У судовому засіданні представниками сторін підтримано визначені по справі правові позиції сторін, надано пояснення та заперечення щодо доводів апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, позивач є керівником приватного акціонерного товариства «Петриківський рибгосп».

6 квітня 2022 року позивача на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» мобілізовано й зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Того ж дня наказом ПрАТ «Петриківський рибгосп» №11 позивача увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період на період проходження військової служби.

29 березня 2024 року начальником відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області Державної служби України з безпеки на транспорті Дяденчуком Д.В. ухвалено постанову №012016, відповідно до якої позивача як керівника ПрАТ «Петриківський рибгосп» притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення 22.02.2024 правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 1322 КУпАП. Вказаною постановою на позивача накладено адміністративний штраф у сумі 34 000,00 грн.

Копію ухваленої постанови позивач одержав 05.04.2024.

3 травня 2024 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 №15-РС позивача звільнено у відставку за віком.

Не погодившись зі спірною постановою, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що до адміністративної відповідальності притягнуто особу, яка фактично не вчиняла адміністративне правопорушення та не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 132-2 КУпАП, докази вчинення відповідачем адміністративного правопорушення відсутні.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 132- 2 КУпАП внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри від 5 відсотків до 10 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправників у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправників у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені(зазначені)відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 20 відсотків, але не більше 30 відсотків включно,- тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб-підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, у разі якщо фактичні дані вантажу або внесені (зазначені) відомості перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри понад 30 відсотків, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян, фізичних осіб - підприємців або уповноважених посадових осіб вантажовідправника в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За диспозицією вказаної норми на вантажовідправника вантажу покладається відповідальність за внесення (зазначення) ним відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05 квітня 2001 року №2344-ІІІ, вантажовідправник - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка надає перевізнику вантаж для перевезення та вносить відповідні відомості до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.

Статтею 51-1 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що вантажовідправник має право на: передачу вантажоперевізнику для перевезення; відшкодування збитків, що виникли внаслідок втрати чи пошкодження вантажу. Вантажовідправник зобов`язаний: вносити до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж відомості про масу або габарити вантажу, а також повне найменування вантажоодержувача та автомобільного перевізника(прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті або відмітку у відповідному полі в ID-картці),прізвище, ім`я, по батькові, номер посвідчення водія, а також інші відомості, визначені законодавством; надавати перевізнику необхідні документи на вантаж, що містять достовірну інформацію; здійснювати в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків підчас перевезення вантажів; відшкодовувати витрати та збитки, заподіяні внаслідок порушення ним законодавства з питань перевезення вантажів.

Згідно з товарно-транспортною накладною наявною в матеріалах справи, вантажовідправником є ПрАТ «Петриківський рибгосп», керівником якого є ОСОБА_1 .

Статтею 279-5 КУпАП передбачено, що у разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2,частинами другою, третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Статтею 132-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність у виді штрафу, що накладається на спеціального суб`єкта - уповноважену посадову особу вантажовідправника.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення зв`язані недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до службових обов`язків.

Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог чинного законодавства.

З 19.07.2022 за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи і посада на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб підприємців, у яких вони працювали на час призову (ч. 3 ст. 119 КЗпП).

Згідно до приписів ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором у зв`язку із збройною агресією проти України, що виключає можливість обох сторін трудових відносин виконувати обов`язки, передбачені трудовим договором.

Мобілізований керівник не підлягає звільненню на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП, а лише увільняється від виконання обов`язків, передбачених трудовим договором (контрактом), що оформлюється відповідним наказом (розпорядженням) по підприємству.

Наказом ПрАТ «Петриківський рибгосп» від 06.04.2022 №11 ОСОБА_1 увільнено від роботи у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації на особливий період на період проходження військової служби.

Отже, на момент прийняття спірної постанови позивач не виконував трудову функцію на ПрАТ «Петриківський рибгосп», а отже не може нести відповідальність, як посадова особа вантажовідправника.

Доводи скаржника щодо необхідності реєструвати накази про увільнення працівника у військовій адміністрації, колегією суддів відхиляються, оскільки дані вимоги Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачені тільки для посадових осіб органів місцевого самоврядування чи інших органів державної влади.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції надано правильну оцінку обставинам притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в межах доводів апеляційної скарги підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 серпня 2024 року у справі №932/3420/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко