Справа № 420/22303/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/22303/24

Суддя першої інстанції: Юхтенко Л.Р.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 12.09.2024р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вел Тім» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, -

В С Т А Н О В И В:

15.07.2024р. товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - ТОВ) «Вел Тім» звернулося до суду з позовом до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 24.06.2024 року №UA500500/2024/000344/2; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000673.

В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «Вел Тім» надано відповідачу вичерпний перелік наявних документів, що дозволяють використовувати основний метод визначення митної вартості імпортованих товарів - за ціною контракту відповідно до п.1 ч.1 ст.57 Митного кодексу України, однак відповідач протиправно скоригував митну вартість товарів.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.09.2024р. позов задоволений з підстав того, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервний метод визначення митної вартості товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на неподання позивачем документів визначених ч.ч.2-4 ст.53 МК України та ненадання можливості упевнитися в достовірності та точності розрахунку заявленої митної вартості, поданих для цілей визначення митної вартості.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Вел Тім» зареєстровано 31.05.2019 року номер запису 0017759, основним видом діяльності є: 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

25.05.2024 року між ТОВ «Вел Тім» (покупець) та СВ ТОВ «AISHAHOMETEXTILE» (Узбекистан) (продавець) укладено контракт №24-11ЕХ, відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставляти, а покупець прийняти та оплатити текстильну продукцію з 100% бавовни. Асортимент, кількість, ціна умови поставки, а також індивідуальні характеристики (у разі наявності таких) будуть вказані в інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту. (розділ 1 договору). Сума цього контракту становить 1 000 000,00 доларів США. (п. 2.1 договору).

Оплата товарів здійснюється покупцем за умовами 100% оплати на розрахунковий рахунок продавця протягом 60 календарних днів з дати оформлення експортної ВМД. (п. 3.1 договору). Продавець повинен здійснити поставку товару у відповідності з умовами поставки, які будуть визначатися сторонами додатково, і відображатись в інвойсах. Сторони погодились, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватись міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (Інкотермс 2010). Поставка здійснюється на територію України на умовах FCA м. Наманган. (п. 4.1-.4.2 договору)

Відповідно до укладеної специфікації №1 від 25.05.2024 року здійснюється поставка товару: «Гладкофарбований рушник махровий 2-сорт» та «Гладкофарбований махровий халат 2-сорт» на загальну суму 50 349,35 доларів США.

Відповідно до комерційного інвойсу №78 від 30.05.2024 року сторонами договору змінено умови поставки товару на загальну суму 50349,35 доларів США на FCA-м.Наманган (Інкотермс 2020).

Також, відповідно до пакувального листа здійснюється поставка товару: «Гладкофарбований рушник махровий 2-сорт» та «Гладкофарбований махровий халат 2-сорт» загальною вагою 14 143,27 кг.

З метою доставки вказаного товару між ТОВ «Вел Тім» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір № 03-05-2024 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, предметом якого є відносини що виникають між сторонами при здійсненні автомобільних перевезень вантажів в міжнародному та внутрішньодержавному сполученнях, транспортними засобами перевізника шляхом укладання договору по транспортним замовленням виконавця, та пов`язаних із ними інших послуг. (п. 1.1 договору). Замовник зобов`язаний сплатити, узгоджені сторонами у транспортному замовленні (заявці), - вартість конкретного перевезення, а також, відшкодувати додаткові, узгоджені сторонами, витрати виконавця (п. 3.1.10).

Пунктом 3.2.1. договору передбачено, що виконавець має право укладати від свого імені необхідну кількість договорів на перевезення вантажу замовника та організувати такі перевезення на умовах транспортного замовлення (заявки), узгодженого сторонами.

З метою виконання покладених на виконавця зобов`язань, останнім було укладено договір №08/06-23 від 12.06.2023 року з ФОП ОСОБА_2 , яким передбачено, що за договором одна сторона - Експедитор-2 зобов`язується доставити довірений їй іншою стороною Експедитором-1 вантаж до пункту призначення і видати його особі, яка має право на отримання вантажу (одержувачеві), а Експедитор-1 зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату в розмірі і в терміни, передбачені цим Договором і заявкою, яка є невід`ємною частиною цього Договору і оформлюється на кожне конкретне перевезення (п. 1.1 договору)

Відповідно до пункту 1.2. вказаного договору, Експедитор-2 здійснює перевезення вантажу власним автотранспортом або залучає третіх осіб; отримує необхідну документацію для здійснення перевезення вантажу; виконує умови цього Договору відносно доставки вантажу у вказане в заявці місце.

Крім того, 27.12.2021 між ФОП ОСОБА_2 (Експедитор) та ТОВ фірма «Гера» (Перевізник) укладений договір №8 на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень та вантажів автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні, пунктом 1.1 якого передбачено, що цей договір визначає взаємовідносини між Перевізником та Експедитором у зв`язку із наданням послуг щодо перевезення зовнішньоторгівельних та транзитних вантажів в міжнародному сполученні та територією України.

Пунктом 3.2.1. договору визначено, що Перевізник зобов`язується виконати організацію перевезення вантажів, ввірених йому Експедитором, відповідно до умов і правил, обумовлених в заявці.

Відповідно до довідки про транспортно-експедиційні витрати №037 від 24.06.2024 року виданої ФОП ОСОБА_1 , яка була складена на виконання умов договору про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом №03-05-2024 від 22.04.2024, транспортно-експедиційні витрати по міжнародному перевезенню вантажу для ТОВ «Вел Тім» автомобілем RENAULT НОМЕР_1 / НОМЕР_2 складає 120903,60грн.

Експедиторська компанія ФОП ОСОБА_1 договір про страхування вантажу за заявкою №037 від 27.05.2024 року зі страховими компаніями не укладала. Експедиційні послуги включені у вартість витрат по перевезенню. Факт оплати за надані транспортні послуги підтверджується платіжною інструкцією №390 від 31.05.2024 року на суму 120903,60грн.

З метою митного оформлення вказаного товару, позивачем було сформовано та подано до митного органу митну декларацію №UA78U5 від 24.06.2024 року та документи на підтвердження митної вартості товару: пакувальний лист №78 від 30.05.2024; рахунок-фактуру (інвойс) №78 від 30.05.2024; домашній коносамент №0004506 від 08.06.2024; міжнародну товарно-транспортну накладну А №122356 від 30.05.2024; книжку МДП №АХ85187012 від 30.05.2024; платіжну інструкцію №390 від 31.05.2024; довідку ФОП ОСОБА_1 №037 від 24.06.2024 про транспортно-експедиційні витрати; контракт №24-11 ЕХ від 25.05.2024; специфікацію №1 від 30.05.2024 до контракту №24-11ЕХ від 25.05.2024; сертифікат про походження товару форми СТ-1 №UZUA01 від 30.05.2024; заяву підприємства, подання якої передує митному оформленню товарів і транспортних засобів б/н від 24.06.2024; копію митної декларації країни відправлення №14010/30.05.2024/0009995 від 30.05.2024; прайс-лист б/н від 25.05.2024; декларацію митної вартості.

Під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) №UA78U5 від 24.06.2024 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2024/000344/2 від 24.06.2024, а саме:

1) відповідно до пп.в п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) в СМR від 30.05.2024 № А № А № 122356 зазначено, що перевізником є Firma «Hera» LTD, але рахунок-фактура на оплату транспортно-експедиційних послуг виданий ФОП ОСОБА_1 .

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

У відповідь позивачем було надано лист від 24.06.2024 №б/н про ненадання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів.

Однак, судом встановлено, що Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UА500500/2024/000344/2 від 24.06.2024 та картка про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500500/2024/000673 від 24.06.2024.

Не погоджуючись з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Так, за визначенням, наведеним в п.24 ч.1 ст.4 Митного кодексу України (надалі МК України), митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.318 названого Кодексу, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно органами доходів і зборів відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 ст.51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту визначені в ст.57 МК України.

Визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За приписами ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та главою 9.

Стаття 53 МК України визначає, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частина друга вищезазначеної статті містить перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст.52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 1 ст.54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Так, предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення про коригування митної вартості товарів від 24.06.2024 року №UA500500/2024/000344/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2024/000673.

В даному випадку, з вказаного рішення вбачається, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. За результатами розгляду митну вартість визначено за резервним методом.

При цьому, за наслідком проведення митних процедур, митним органом для підтвердження заявленої митної вартості запропоновано позивачу надати: банківські платіжні документи; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та ціни); рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар); висновки про якісні та вартісні характеристики товарів; копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товару і ціни, та для деталізації умов поставки).

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції зроблено висновок про те, що позивачем для оформлення товару за першим методом надано всі передбачені законодавством документи для підтвердження ціни товару, що імпортується, а митним органом безпідставно застосовано оскаржуваним рішенням резервний метод визначення митної вартості товару.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вартість пакування включена в ціну товару відповідно до умов передбачених Договором та додатково до митної вартості не додається у відповідності з положеннями ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Так, продавець, згідно договору, повинен здійснити поставку товару у відповідності з умовами поставки, які будуть визначатися сторонами додатково, і відображатись в інвойсах. Сторони погодились, що для зазначення в специфікаціях або інвойсах умов поставки, ними будуть застосовуватись міжнародні правила інтерпретації комерційних термінів у редакції 2010 року (Інкотермс 2010). Поставка здійснюється на територію України на умовах FCA м.Наманган. (п. 4.1-.4.2 договору)

Асортимент, кількість, ціна умови поставки, а також індивідуальні характеристики (у разі наявності таких) будуть вказані в інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту. (розділ 1 договору)

Відповідно до комерційного інвойсу № 78 від 30.05.2024 року сторонами договору змінено умови поставки товару на загальну суму 50 349,35 доларів США на FCA-м.Наманган (Інкотермс 2020).

Відповідно до умов поставки FCA згідно з Інкотермс 2020 - у ціну включається вартість продукції, упаковки, що забезпечує його придатність для транспортування в обумовлене місце.

Таким чином, митним органом безпідставно вказано таку розбіжність в оскаржуваному рішенні, адже надані до суду та при митному оформленні документи підтверджують включення такого виду складової митної вартості до митної вартості товару, що декларується.

Матеріалами справи підтверджується, що 22.04.2024 між TOB «Вел Тім» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) укладений договір №03-05-2024 про надання транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом.

Пунктом 3.2.1. цього договору передбачено, що Виконавець має право укладати від свого імені необхідну кількість договорів на перевезення вантажу Замовника та організувати такі перевезення на умовах транспортного замовлення (заявки), узгодженого Сторонами.

12.06.2023 між ФОП ОСОБА_1 (Експедитор-1, Замовник) та ФОП ОСОБА_2 (Експедитор-2, Виконавець) укладений договір №08/06-23 транспортного експедирування вантажів в міжнародному і внутрішньому сполученні. А також, 27.12.2021 між ОСОБА_2 (Експедитор) та ТОВ фірма «Гера» (Перевізник) укладений договір №8 на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень та вантажів автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні.

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_1 про транспортно-експедиційні витрати № 037 від 24.06.2024, транспортно-експедиційні витрати по міжнародному перевезенню вантажу для ТОВ «Вел Тім» автомобілем RENAULT складає 120903,60грн. Експедиторська компанія договір про страхування вантажу за заявкою №037 від 27.05.2024 року зі страховими компаніями не укладала. Експедиційні послуги включені у вартість витрат по перевезенню.

Факт надання таких послуг підтверджується платіжною інструкцією №390 від 31.05.2024 на суму 120903,60грн., що повністю відповідає відомостям довідки ФОП ОСОБА_1 про транспортно-експедиційні витрати №037 від 24.06.2024.

Спірна довідка про транспортні витрати містить необхідну інформацію стосовно вартості перевезення вантажу, а тому витребування додаткових документів на підтвердження витрат на транспортування з боку митного органу, на думку суду є необґрунтованим.

Відповідачем у оскаржуваному рішенні не наведено обґрунтування невідповідності наданої позивачем копії митної декларації країни відправлення вимогам законодавства країни-відправника.

Надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, митницею при прийнятті оскаржуваного рішення не було надано доказів недостовірності заявленої товариством вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких підстав, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару.

Відповідно до ст.ст.189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Частина 2 ст. 53 МК України містить вичерпний перелік документів, що підтверджують митну вартість, а тому виявлення розбіжностей в інших документах не надає митниці право направляти декларанту вимогу про надання додаткових документів.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», митним органом при визначенні митної вартості товарів у графі 33 зазначаються причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Аналіз графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів, що оскаржується свідчить про те, що відповідач не зазначив жодних конкретних підстав щодо не підтвердження числових значень складових митної вартості імпортованого товару та які саме документи містять розбіжності.

Як вбачається зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення, попередні методи не застосовуються митницею з наступних причин: основний метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні: - за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару.

Проте, вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації щодо обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження неможливості застосування усіх попередніх методів визначення митної вартості згідно з вимогами ст.57 МК України, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що відповідачем необґрунтовано застосовано резервний метод визначення митної вартості товару.

Таким чином, позивачем надано достатню кількість документації, яка не містить розбіжностей, дані якої піддаються обчисленню та підтверджують ціну товару, а тому оскаржуване рішення митного органу про коригування митної вартості товарів та картка відмови є протиправними та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, при розгляді справи суд першої інстанції правильно встановив обставини, які мають значення для справи, а тому рішення суду першої інстанції в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Одеську митницю.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв