Справа № 420/31205/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (площа Бориса Дерев`янка, 1, кабінет 203, м. Одеса, 65008), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультурна, 9, м. Київ, 03150) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділу), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 24.09.2024 року №ПШ113165 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 25.07.2024 року працівниками Відділу проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт, за результатами якої складено акт від 25.07.2024 року №АР058146, згідно з яким встановлено порушення перевезення вантажу (соняшник) згідно ТТН №8147 від 23.07.2024 на дорогах місцевого значення з порушенням вагових норм, загальна вага вантажу складає 42,76 тонни при нормі 24 тонни (78,16%).

Позивач зазначив, що за результатами розгляду справи Відділом 24.09.2024 року прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №ПШ113165, якою з нього стягнуто 51000 грн. Позивач вважає прийняту постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в ній не міститься суті порушення та норми закону, яка ним порушена.

Щодо перевищення вагових норм позивач зазначає, що ним відвантажено товар на пунктом призначення 24.07.2024 року, про що свідчать відмітки на ТТН. Відповідачем проведено перевірку 25.07.2024 року, тобто на наступний день після розвантаження соняшнику. Отже під час перевірки транспортний засіб був порожній.

Відповідачем не здійснювалось зважування транспортного засобу, а висновки про перевищення вагових норм сформовані виключно на підстав ТТН. Позивач вважає, що ТТН не може бути використана як достовірне джерело вагових параметрів транспортного засобу. Доказом фактичної маси автомобіля може бути лише фактичне зважування у спеціально відведених місцях.

Позивач звертає увагу, що маса вантажівки без навантаження становить 12,998 тонн. Таким чином, оскільки під час перевірки транспортний засіб був порожній, позивачем не перевищено вагоні норми (24 тонни).

Також позивач вважає, що якщо працівники стверджували про перевищення вагових норм, то вони повинні були заборонити подальший рух автомобіля, чого зроблено не було.

Серед іншого позивач зазначив, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки справу проведено без його участі, у зв`язку з невчасним повідомленням про слухання справи 26.09.2024 року (повідомлення отримано ним через 2 дні після слухання справи 24.09.2024 року).

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 14.10.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами

Ухвалою суду від 11.11.2024 року залучено до участі у справі у якості другого відповідача Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), вирішено розпочати розгляд справи спочатку.

Ухвалами суду від 04.12.2024 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову по справі за цим позовом, клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та про залишення відзиву без розгляду.

До суду від Укртрансбезпеки надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 25.07.2024 року посадовими особами Укртрансбезпеки проведено документальний габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки SCANIA/KOEGEL, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відповідно до ТТН №8147 від 23.07.2024 без використання зважувального обладнання. Під час перевірки встановлено порушенням вагових норм на 78,16%, оскільки загальна вага вантажу склала 42,76 тонни при допустимій вазі 24 тонни.

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , являвся водієм транспортного засобу, що перевірявся, який також є і власником транспортного засобу. Отже на позивача як перевізника покладено обов`язок при прийнятті для перевезення товару розміщувати його таким чином, щоб при його транспортуванні в будь-якому випадку не порушувалися нормативи навантаження.

Також твердження позивача про рух порожнім не відповідають дійсності, оскільки під час перевірки позивач не заявляв про те, що транспортний засіб порожній, натомість надав ТТН №8147 від 23.07.2024. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом фіксування перевірки на нагрудну камеру посадової особи Укртрансбезпеки. При цьому, вважає, що наліпки та штрихкод на ТТН жодним чином не свідчать про розвантаження, оскільки графа «Прийняв» відповідальною особою не заповнена.

Крім того, представник підтвердив, що дійсно повідомлення-запрошення на розгляд справи вручено позивачу 26.09.2024 року. Однак представник звертає увагу, на той факт, що повідомлення прибуло до точки видачі-доставки 13.09.2024 року. Тобто невчасне отримання повідомлення зумовлено суб`єктивною поведінкою позивача. Відповідач не може відповідати за обставини вручення отримання поштової кореспонденції, які від нього не залежать, та його обов`язок обмежується додержанням відповідного строку направлення повідомлення та виду послуги відправлення, а відносини між оператором поштового зв`язку, який доставляє лист, та адресатом (позивачем), перебувають поза контролем відправника.

Крім того, у постанові від 01.03.2018 року у справі №820/4810/17 Верховний Суд зазначив, що відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Серед іншого представник зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу за своїм змістом є документом, що засвідчує тільки факт притягнення до відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт та виноситься за формою згідно додатку 5 до Порядку №1567. При цьому, вказаним додатком не передбачено зазначення в постанові всіх фактичних обставин проведення перевірки та виявлення порушення.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просив задовольнити позовні вимоги з підстав, викладених у позові, зазначивши, що жодні його доводи не спростовані, Укртрансбезпека лише вдається до суб`єктивної інтерпретації подій.

Згідно з ТТН №8147 від 23.07.2024, відомості з якої так переконливо хоче використати відповідач, автомобільним перевізником є ТОВ «Бізнесагрокомпані», тобто саме ця юридична особа є суб`єктом відповідальності.

Позивач наголошує, що перевірка порожнього автомобіля була здійснена без застосування вагового обладнання та не у пунктах габаритно-вагового контролю, а лише на підставі ТТН, в якій відсутнє розмежування ваги тягача та причепа. Також невідомо яка вага була пального в баку, вага водія з його одягом, вага залишків насіння соняшника на бортах та інших обладнань і комплектуючих.

Для визначення ваги під час документального контролю передбачено арифметичні розрахунки у вигляді додавання маси автомобіля зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу до показника ваги, вказаного у квитанціях зважування. Натомість вантажовідправник, який виписує ТТН не уповноважений на здійснення габаритно-вагового контролю та не несе жодної відповідальності за правильність зазначення в ТТН габаритно-вагових параметрів транспортного засобу.

Позивач вважає, що відповідачем складено довідку про здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів без жодних законних підстав з метою приховати відомості про відсутність фактичного зважування транспортного засобу на стаціонарному чи пересувному пункті ГВК

Крім того, у трекінгу поштового відправлення Укрпошти відсутні жодні відомості, що йому доставлявся конверт і він його не отримав з відмови отримати конверт.

Позивач наголошує, що є особою з інвалідністю 3-ї групи, все що в нього є це стара 20-річна вантажівка, тому сума штрафу 51000 грн є значним фінансовим тягарем для нього. Сума штрафу є неспівмірною з вартістю перевезення, адже з вирахуванням пального за перевезення він отримав 5631 грн, тобто вартість штрафу майже в 10 разів перевищує вартість зароблених ним коштів.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Спірні правовідносини виникли щодо здійснення державного контролю на автомобільному транспорті суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року (далі Порядок №1567) визначає процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до п.4 вказаного Порядку рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку.

Пунктом 15 Порядку №1567 встановлений виключний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено, зокрема, перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону та інше.

За змістом п.16 Порядку №1567 габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки у разі залучення посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Агентства відновлення, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.

Судом встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_3 від 09.06.2022 року.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №495224 від 08.12.2023 року ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю з дитинства 3 групи безстроково.

ОСОБА_1 з 18.11.2022 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем, який здійснює господарську діяльність за основним та єдиним кодом КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб (спеціалізований вантажний сідловий тягач) марки SCANIA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп марки KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 - належать на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно з товарно-транспортною накладною (далі ТТН) №8147 від 23.07.2024 року: ОСОБА_1 є водієм з транспортування товару соняшник насипом масою 42 760 кг; пункт навантаження с. Жеребкове, Подільський район, Одеська область, пункт розвантаження вул. Транспортна, 44, м. Чорноморськ, Одеська область.

Також за ТТН №8147 від 23.07.2024 автомобільним перевізником визначено ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ», вантажовідправником ТОВ «Клайман-Північ», вантажоодержувачем ТОВ «Українська Чорноморська Індустрія».

На ТТН проставлена відмітка про вивантаження товару 24.07.2024 року.

25.07.2024 року о 14 год 50 хв. посадовою особою Відділу на місці перевірки автомобільної дороги О-161828 с. Йосиповка Одеської області проведено габаритно-ваговий контроль автомобіля позивача марки SCANIA/ KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , за результатами якої складено, зокрема, акт №АР058146 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно з актом №АР058146 встановлено перевищення вантажу (соняшник) згідно ТТН №8147 від 23.07.2024 на а/д місцевого значення з порушенням вагових норм, а саме загальна вага складає 42,76 т. при нормі 24 т. (78,16%), чим допущено порушення абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивачем акт отримано, про що свідчить його особистий підпис в акті перевірки. Також в акті ОСОБА_1 зазначено прохання визвати його (власника транспортного засобу) за особистим номером телефону.

24.09.2024 року Відділом винесено постанову №ПШ113165 за порушення абз.17 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» про застосування адміністративно - господарського штрафу у сумі 51000 грн.

Позивач, вважаючи прийняту постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року, визначені повноваження Укртрансбезпеки, яка відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пп.15.п.5 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі порядок №879).

Згідно з п.1 Порядку №879 цей порядок визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Пунктом 16 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Таким чином, використання у пункті 16 Порядку конструкції «та/або» свідчить про те, що документальний та точний контроль є взаємозамінними або доповнюючими процедурами, залежно від обставин.

Документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (п.п.5-1 п.2 Порядку №879).

Згідно з п.п.11 п.2 Порядку №879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).

Статтею першою Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі Закон №2344-III) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За визначеннями наведеними у ст. 1 Закону №2344-III:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

автомобільний самозайнятий перевізник - це фізична особа - суб`єкт господарювання, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів на таксі без застосування праці найманих водіїв;

вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями;

водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 19.10.2023 року у справі №640/27759/21 зазначив, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити, а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.

Також у постанові від 14.11.2024 у справі №440/8156/23 Верховний Суд зазначив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з матеріалами справи під час перевірки 25.07.2024 водій транспортного засобу, ОСОБА_1 , надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 / KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , де власником зазначений ОСОБА_1 .

Також під час перевірки була надана ТТН №8147 від 23.07.2024 року, згідно з якою ОСОБА_1 є водієм з транспортування товару, в свою чергу автомобільним перевізником визначено ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ».

15.08.2024 року Відділом направлено на адресу ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ» повідомлення-запрошення №69852/30/24-24 від 14.08.2024 на розгляд справи про порушення, виявленого під час перевірки.

09.09.2024 до Відділу надійшли заперечення від ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ» за вхід. №34985/0/22-24, у яких товариство повідомило, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ» укладено договір про надання послуг по перевезенно вантажів №02/11-23 від 29.11.2023 року, за умовами якого ФОП ОСОБА_1 здійснює перевезення вантажу. Отже товариство не являється автомобільним перевізником і не може бути суб`єктом відповідальності за встановлене порушення.

Згідно з копією договору про надання послуг по перевезенно вантажів №02/11-23 від 29.11.2023 року, наявного в матеріалах справи, ФОП ОСОБА_1 (виконавець) та ТОВ «БІЗНЕСАГРОКОМПАНІ» (замовник) домовились про наступне.

В порядку та на умовах, визначених цим договором виконавець, бере на себе зобов`язання доставити автомобільним транспортом довірений йому замовником вантаж (згідно із транспортною накладною) з місця відправлення до пункту призначення по маршруту, вказаному замовником, видати вантаж уповноваженій на одержання вантажу особі (надалі іменується «вантажоодержувач»), а замовник бере на себе зобов`язання сплатити плату за перевезення вантажу (п.п. 1.1 Договору).

Підпунктом 1.4 договору визначено, що виконавець зобов`язується виконати обумовлені цим договором перевезення власною або орендованою, технічно справною автомобільною технікою (далі за текстом договору техніка).

Згідно п.п. 2.1 договору виконавець забезпечує перевезення, передбачені цим договором, із використанням власної або орендованої техніки, що керуються та обслуговується працівниками виконавця.

Відповідно до п.1 додатку №1 до договору №02/11-23 від 29.11.2023 виконавець зобов`язується здійснювати перевезення вантажу замовника наступними транспортними засобами: автомобіль марка SCANIA реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп марка KOEGEL реєстраційний номер НОМЕР_2 .

З огляду на обсяг наданих під час розгляду відповідачем справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт доказів, відповідно до яких саме ФОП ОСОБА_1 здійснював на комерційній основі перевезення вантажу транспортним засобом, суд вважає, що посадова особа відповідача дійшла обґрунтованого висновку про те, що позивач набув статусу автомобільного перевізника, внаслідок чого, саме він і є суб`єктом відповідальності як перевізник у розумінні вищенаведених вимог Закону.

Доводи позивача, що не він є перевізником не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

Згідно з пунктом 16 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) можливе використання засобів фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі.

Під час розгляду справи судом досліджено наявні в матеріалах справи відеозаписи процесу перевірки, за результатами чого встановлено, що відповідачем проведено документальний габаритно-ваговий контроль, з наданої ТТН №8147 від 23.07.2024 року, згідно якої загальна вага вантажу складає 42,76 т. при допустимій нормі 24 т., що складає 78,16% перевищення параметрів від нормативу. Вантажне відділення транспортного засобу не відчинялось, точний габаритно-ваговий контроль (зважування) не проводився.

Позивачем не заперечується перевезення вантажу на підставі ТТН №8147 від 23.07.2024 року та відомостей про масу брутто 42,76 т., яку вона містить. Однак позивач вважає, що ТТН не може бути доказом вагових параметрів транспортного засобу, враховуючи те, що транспортний засіб після відвантаження товару на момент перевірки був порожнім.

Суд такі доводи позивача не приймає, оскільки відповідно до п.11 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу 14.10.1997 №363 (далі Правила №363) основним документом на перевезення вантажів є ТТН, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Відповідно до ст. 48 Закону №2344 автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ТТН або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Оскільки документальний контроль передбачає визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання його власної маси та маси вантажу на підставі документів, наданих перевізником, суд вважає, що обов`язок проведення точного контролю у суб`єкта відсутній, а надана під час перевірки ТТН, яка містить усі необхідні відомості про вантаж, маршрут, вантажовідправника, вантажоодержувача та перевізника, є достатньою для підтвердження дотримання вимог законодавства щодо перевезення вантажів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТТН №8147 від 23.07.2024 є достатнім документом для проведення документального габаритно-вагового контролю, передбаченого Порядком №879.

Отже, у цьому випадку наявне порушення, встановлення якого призвело до притягнення позивача до відповідальності.

Так, в акті від 25.07.2024 року №АР058146 зафіксовано правопорушення, зазначено, в чому саме воно полягає, вказано суб`єкта порушення, вказано норми закону, які було порушено та відповідальність за вказане порушення.

В постанові від 24.09.2024 року №ПШ113165 зазначено того ж самого суб`єкта, те саме порушення закону, з посиланням на акт від 25.07.2024 року №АР058146.

Суд вважає, що скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

За встановлених обставин суд вважає, що посилання в оскаржуваній постанові від 24.09.2024 року №ПШ113165 про застосування адміністративно-господарського штрафу на в акт перевірки від 25.07.2024 року №АР058146, який розкриває суть допущеного порушення не впливає на правомірність прийнятої постанови.

Згідно з ст.2 Закону №2344-III одним із завдань законодавства з питань перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом є установлення вимог до перевізників, водіїв та транспортних засобів щодо забезпечення безпеки перевезень та екологічної безпеки.

Отже здійснення перевірок спрямоване на контроль дотримання вимог, встановлених для перевізників, водіїв і транспортних засобів, з метою гарантування безпеки дорожнього руху та збереження автомобільних доріг.

Суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується вчинене позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме - порушенням допустимих вагових норм на 78,16%.

Відповідно до абз.17 ч.1 ст.60 Закону №2344-III перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі абз.17 ч.1 ст.60 Закону №2344-III відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 24.09.2024 року №ПШ113165 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000 грн.

Суд не приймає доводи позивача про неспівмірність застосованого штрафу та надмірний тягар, оскільки економічне становище суб`єкта господарювання не спростовує факту порушення, за яке відповідальність визначена законом у фіксованому розмірі, незалежно від особистих обставин конкретного автомобільного перевізника.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність прийнятої оскаржуваної постанови від 24.09.2024 року №ПШ113165.

При цьому, суд не приймає доводи позивача щодо невчасного повідомлення про розгляд справи та, як наслідок, розгляд справи без його участі.

Згідно з п.25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (п. 26 Порядку №1567).

Відповідно до п.27 Порядку №1567 у разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

Судом встановлено, що на адресу позивача АДРЕСА_1 скеровано повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт №78902/633/24-23 від 10.09.2024 року.

Згідно з трекінгом поштового відправлення №361 відправлення прибуло до точки видачі-доставки 13.09.2024, вручено особисто - 26.09.2024 року.

Суд дійшов висновку, що відповідач виконав свій обов`язок, передбачений п. 26 Порядку №1567, щодо належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи, який полягає в надсиланні повідомлення-запрошення за належною адресою суб`єкта господарювання рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

При цьому, строки вручення поштового відправлення знаходяться поза межами контролю та впливу відповідача, оскільки обов`язок відповідача обмежується своєчасним надсиланням повідомлення, а не його врученням. Відповідно, факт отримання позивачем повідомлення після розгляду справи є обставиною, яка не залежала від дій чи бездіяльності відповідача.

Згідно ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 76 КАС України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З урахуванням встановлених фактів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті (площа Бориса Дерев`янка, 1, кабінет 203, м. Одеса, 65008), Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Фізкультурна, 9, м. Київ, 03150, ) про визнання протиправною та скасування постанови від 24.09.2024 року №ПШ113165 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва

.