Справа № 440/12408/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/12408/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Слободянюк Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 /надалі позивач, ОСОБА_1 / до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава /надалі відповідач, КЕВ м. Полтава/ про:

- визнання протиправними дій Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячної премії), грошової допомоги для оздоровлення за 2024 рік, компенсації невикористаних щорічних відпусток за 2018-2024 роки, компенсації відпусток, передбачених пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017-2024 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року;

- зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року грошове забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження служби, надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, щомісячну премію), грошову допомогу для оздоровлення за 2024 рік, компенсацію невикористаних щорічних відпусток за 2018-2024 роки, компенсацію відпусток, передбачених пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за 2017-2024 роки, одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, які визначені з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції, яка діяла до 19 травня 2023 року включно) та з урахуванням раніше проведених виплат /а.с. 1-11/.

Позов обґрунтований тим, що позивач проходив військову службу та у період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року грошове забезпечення виплачувалось відповідачем у заниженому розмірі, а саме: при встановленні посадового окладу та окладу за військовим званням було застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року. При цьому позивач вважає, що при встановленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням в період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року відповідачем мав бути застосований прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня відповідного календарного року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, витребувано докази.

Відповідач позов не визнав та у відзиві на позовну заяву /а.с. 27-29/ зазначив, що порядок виплат грошового забезпечення врегульовано спеціальним нормативно-правовим актом, а саме: постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704»). Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава здійснював розрахунок посадового окладу та окладу за званням згідно з тарифним розрахунком (додатки 1, 12, 13 і 14 до Постанови № 704) та розміром прожиткового мінімуму, що зазначений у Постанові №704. Відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 начальник Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава має 27 розряд посадового окладу та згідно додатку № 1 Постанови № 704 застосовується тарифний коефіцієнт 3,12. Позивач отримував грошове забезпечення з розрахунку цього розряду та за коефіцієнтом, що зазначений у додатку 1 до Постанови № 704, що підтверджується розрахунковими листами Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава за 2023 та 2024 рік. Враховуючи викладене, КЕВ м. Полтава діяв в спосіб та в межах, передбачених чинними нормами законодавства України, що діяли в період виникнення спірних правовідносин, що стосуються нарахування грошового забезпечення військовослужбовців.

У відповіді на відзив /а.с. 43-44/ представник позивача зазначив, що з 29 січня 2020 року, тобто з дня набрання законної сили рішенням суду у справі №826/6453/18, пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України № 103 втратив чинність та була відновлена дія пункту 4 постанови КМ України №704 у первісній редакції, тобто в редакції, що передбачає визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт. Твердження відповідача про обчислення грошового забезпечення військовослужбовців з 20 травня 2023 року із сталої величини 1762 грн відповідно до змін, внесених постановою Кабінету Міністрів № 481 від 12 травня 2023 року, є помилковими, адже дана Постанова №481 порушує соціальні права всіх військовослужбовців та прирівняних до них осіб через зменшення розміру їх грошового забезпечення, тим самим погіршуючи їх матеріальне становище та повертає до старої редакції пункту 4 Постанови № 704, яка вже була визнана такою, що не відповідає Конституції України та вимогам нормативних актів вищої юридичної сили. Конституційний Суд України (Рішення від 13 травня 1997 року № 1-зп) висловив позицію, згідно з якою закріплення принципу незворотності дії нормативно-правового акта у часі на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта. Зважаючи на вказане, якщо зміни приймаються у 2023 році, в якому прожитковий мінімум становить суму 2684 грн, то саме ця сума має бути закріплена у нових змінах до пункту 4 Постанови № 704, тим самим залишаючи розмір грошового забезпечення військовослужбовців та прирівняних до них осіб на тому ж самому рівні.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до Довідки про проходження військової служби Харківського квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України №583/3788 від 07 серпня 2024 року /а.с. 15/ ОСОБА_1 проходив військову службу, зокрема з 14 січня 2022 року на посаді начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава Сил логістики Збройних Сил України.

Згідно із Витягом із наказу тво начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (по стройовій частині) від 31 серпня 2024 року №158 /а.с. 32-33/ полковника ОСОБА_1 , начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава Харківського квартирно- експлуатаційного управління, звільненого з військової служби наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 02 серпня 2024 року №204 у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)), відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема наказано:

- вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з 31 серпня 2024 року виключити із списків особового складу квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава та всіх видів забезпечення;

- виплатити грошову компенсацію за неотримане майно на підставі довідки №1187 від 27 серпня 2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , у розмірі 220277 (двісті двадцять тисяч двісті сімдесят сім) грн. 10 коп.;

- виплатити надбавку в розмірі 10% посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 390% посадового окладу з « 01» по « 31» серпня 2024 року (згідно тарифного розряду 27 за посадами та розмірами посадових окладів військовослужбовців квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава);

- відповідно до абзаців першого та третього пункту 14 статті 10і Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) виплатити грошову компенсацію: за 35 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2018 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2019 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2020 рік, за 25 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2021 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 20 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2023 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2024 рік;

- відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплатити грошову компенсацію (строком 14 календарних днів на рік) за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки загальною тривалістю 126 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- виплатити одноразову грошову допомогу, у разі звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1993 року №393 та до підпункту 2 пункту 2 статті 15 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше, за 37 років в календарному обчисленні.

Згідно із Витягом із наказу начальника Харківського квартирно-експлуатаційного управління (по стройовій частині) від 31 серпня 2024 року №174 /а.с. 33-зворот - 34/ полковника ОСОБА_1 , начальника квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава Харківського квартирно- експлуатаційного управління, звільненого з військової служби наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України (по особовому складу) від 02 серпня 2024 року №204 у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я: за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу)), відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зокрема наказано:

- вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- з 31 серпня 2024 року виключити із списків особового складу квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава та всіх видів забезпечення;

- виплатити грошову компенсацію за неотримане майно на підставі довідки №1187 від 27 серпня 2024 року, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , у розмірі 259926 грн 98 коп.;

- виплатити надбавку в розмірі 10% посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження служби в розмірі 65% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, премію за особистий внесок в загальні результати служби в розмірі 390% посадового окладу з « 01» по « 31» серпня 2024 року (згідно тарифного розряду 27 за посадами та розмірами посадових окладів військовослужбовців квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава);

- відповідно до абзаців першого та третього пункту 14 статті 10 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) виплатити грошову компенсацію: за 35 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2018 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2019 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2020 рік, за 25 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2021 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2022 рік, за 20 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2023 рік, за 45 діб невикористаної основної щорічної відпустки за 2024 рік;

- відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» виплатити грошову компенсацію (строком 14 календарних днів на рік) за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки загальною тривалістю 126 календарних днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби;

- виплатити одноразову грошову допомогу, у разі звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1993 року №393 та до підпункту 2 пункту 2 статті 15 Закону України «про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зі змінами) у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше, за 37 років в календарному обчисленні.

Позивач вважає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18, якою визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким було внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, його грошове забезпечення у період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року повинно обчислюватися виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року та 01 січня 2024 року відповідно, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, які мають значення для правильного вирішення спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" /надалі - Закон № 2232-XII/ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" /у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі - Закон №2011-XII/ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" /надалі - Постанова № 704/, якою, зокрема, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 1), тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби (додаток 12); схему тарифних коефіцієнтів за посадами курсантів вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання) та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти, закладів вищої освіти Міністерства фінансів, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, ліцеїстів військових ліцеїв, військово-морських ліцеїв, ліцеїв-інтернатів, ліцеїв цивільного захисту, ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою та ліцеїв з військово-спортивною підготовкою з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування (додаток 13); схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (додаток 14) до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704.

Вказана постанова набрала чинності з 01 березня 2018 року.

Пунктом 2 постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103, пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14..

Слід також зазначити, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, згідно якого внесено зміни до вказаного вище пункту 4 Постанови № 704.

Тобто з 29 січня 2020 року (день набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18) діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін, а саме: для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із додатками 1,12,13,14.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2023 року № 481 Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 /надалі Постанова №481/ внесено зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (Офіційний вісник України, 2017 р., N 77, ст. 2374) шляхом викладення абзацу першого в такій редакції:

"4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Постанова № 481 набрала чинності 20 травня 2023 року.

Тож, починаючи з 20 травня 2023 року, пункт 4 Постанови №704 викладено в такій редакції, яка не передбачає застосування прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного календарного року, при розрахунку розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб.

Оскільки з 20 травня 2023 року обчислення розміру грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб здійснюється зі сталої величини 1762,00 грн, а не з прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня відповідного календарного року, суд доходить висновку, що з набранням чинності Постановою №481, положення якої діяли протягом всього періоду спірних правовідносин, у відповідача не виникло обов`язку щодо обчислення розміру грошового забезпечення позивача за період з 20 травня 2023 року по 31 серпня 2024 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року та станом на 01 січня 2024 року відповідно.

При цьому суд враховує, що у постановах від 20 жовтня 2022 року № 826/6453/18 та від 02 серпня 2022 року у справі № 440/6017/21, на які посилається позивач, Верховний Суд не викладав висновків щодо застосування норми пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у редакції постанови Кабінету Міністрів України № 481 від 12 травня 2023 року, а тому правовідносини у справі, що наразі розглядається, не є подібними до тих, що були предметом розгляду у Верховному Суді у справах № 826/6453/18 та № 440/6017/21.

Інші доводи позивача не впливають на вищевикладені висновки суду та їх не спростовують.

Отже, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6-9, 72-77, 211, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава (вул. Сінна, буд. 36, м. Полтава, Полтавська область, 36039, ідентифікаційний код 08377170) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.І. Слободянюк