Справа № 260/7225/24
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про продовження судового розгляду

13 грудня 2024 рокум. Ужгород№ 260/7225/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.08.1999 року Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ференца Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області, яким просить суд: 1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо не нарахування та не виплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2017 рік у загальній кількості 14 діб. 2. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану відпустку як учаснику бойових дій за 2017 рік, у загальній кількості 14 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

10 грудня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Зазначив, що позивач звернувся до суду з пропуском тримісячного строку звернення до суду. З огляду на вказане вважає, що існують підстави для залишення позову без розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.12.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу термін - не більше п`ти днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

На виконання ухвали суду позивачем надано до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Заява вмотивована тим, що документи, які отримав позивач на момент звільнення не містили інформацію про суми нараховані при звільненні. Про порушення своїх прав позивачу стало відомо 12.11.2024 року, коли останній отримав лист №12674-2024 від 12.11.2024 та лист №12850-2024 від 12.11.2024, в яких ГУ НП в Закарпатській області повідомило позивача про те, що у 2017 році позивач не використав додаткову відпустку.

Зазначені обставини, на переконання позивача, перешкоджали вчасно звернутися з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку, наведених доводам позивача, суд зауважує на таке.

Частина 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Усталеною також є і практика Верховного Суду, що при вирішенні питання про поновлення строку, в межах кожної конкретної справи, суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку із: тривалістю строку, який пропущено; поведінкою сторони протягом цього строку; діями, які він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду та оцінювати їх в сукупності.

Поряд з наведеним суд касаційної інстанції звертає увагу, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, згідно з ч.1, 2 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.2 ст.233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Частини перша та друга ст.233 Кодексу законів про працю України викладені у наступній редакції:

- працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (ч.1).

Однак, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії карантину, зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21.

У справі Bellet V. France ЄСПЛ зазначив, що ст.6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до положень п.25 рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України (№63566/00), п.13 рішення ЄСПЛ у справі Петриченко проти України (№2586/07) та пункту 280 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України (№42310/04), суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо п.1 ст.6 Конвенції.

При цьому, як випливає з рішення ЄСПЛ у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи вищевказані доводи позивача, з метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає за необхідне задовольнити заяву представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та поновити строк звернення до суду з даною позовною заявою.

Згідно п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на поновлення позивачу пропущеного строку подання позовної заяви, суд вважає, що клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.14 ст.171 КАС України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Таким чином, враховуючи усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку про продовження розгляду справи.

На підставі викладеного, керуючись положеннями ст. ст. 122, 123, 171, 241, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про поновлення процесуального строку - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення до суду по справі №260/7225/24, визнавши поважними причини його пропуску.

Заяву представника Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про залишення позовної заяви без розгляду - залишити без задоволення.

Продовжити розгляд адміністративної справи №260/7225/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 16.08.1999 року Великоберезнянським РВ УМВС України в Закарпатській області) до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області (вул. Ференца Ракоці, буд. 13, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я. М. Калинич