Справа № 420/13364/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/13364/24

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

Дата і місце ухвалення 05.09.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 199 навчальний центр Житомирської області у складі Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 199 навчальний центр Житомирської області у складі Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив суд:

- визнати протиправними дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до категорії військового обліку - військовозобов`язаних;

- визнати протиправними дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо прийняття наказу по особовому складу про зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в команду на відправку № (наразі не відомо) до ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі ВЧ НОМЕР_1 ;

- визнати протиправними дії щодо видачі посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 у якості військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повістку на відправку із зарахуванням до команди № (наразі не відомо);

- зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з військового обліку військовозобов`язаних, та взяти його на військовий облік призовників і видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковий документ - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

- визнати протиправними дії щодо видачі та вручення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 у якості військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобілізаційного розпорядження;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника (тво начальника) ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову за мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобілізаційного розпорядження;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про призначення на посаду курсанта Навчального взводу Навчальної роти Навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ ЗСУ з 04.04.2024 року та зарахування до списків частини;

- зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виключити із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що 03.04.2024 року позивача було мобілізовано без надання добровільної згоди на мобілізацію, при цьому, позивач входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним. Крім того, апелянт зазначає, що у позивача наявне право на відстрочку, оскільки позивач навчається у «Гусятинському фаховому коледжі Тернопільського національного технічного університету». Враховуючи викладене, апелянт зазначає, що в силу абзацу третього частини 2 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та частини 8 статті 39-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 22.02.2019 року прийнятий ІНФОРМАЦІЯ_5 на постійний облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 971 посадою «електрозварщик зварювальних робіт» код 664А.

Згідно відомостей тимчасового посвідчення № НОМЕР_4 , позивач рішенням призовної комісії визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час за ст.61в, 13г гр.І Наказу МО України №402 від 14.08.2008 р., протокол №3 від 03.10.2018 року. Тимчасове посвідчення дійсне до 03.10.2023 року.

03.04.2024 року позивачем пройдено військово-лікарську комісію, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду та довідкою ВЛК від 03.04.2024 №1255/1298, відповідно до яких ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_6 03.04.2024 виданий ОСОБА_1 військовий квиток серії НОМЕР_5 .

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 (з основної діяльності) від 03.04.2024 №76 «Про призов на військову службу по мобілізації», відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 наказано:

« 1. Призвати на військову службу по мобілізації нижчепойменованих військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 :

1.1. ІНФОРМАЦІЯ_8 :

солдат ОСОБА_2 , 2000 р.н.»

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_6 позивача 03.04.2024 р. направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 59 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2024 №95, зокрема, солдата ОСОБА_1 , які прибули з ІНФОРМАЦІЯ_7 під час проведення загальної мобілізації, призначені на посаду КУРСАНТА НАВЧАЛЬНОГО ВЗВОДУ НАВЧАЛЬНОЇ РОТИ НАВЧАЛЬНОГО БАТАЛЬЙОНУ військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, з 04 квітня 2024 року зараховані до списків частини і на всі види забезпечення та на триразове котлове забезпечення на вечерю з 04 квітня 2024 року до військової частини НОМЕР_1 , без продовольчого атестату. Вважати такими, що 04 квітня 2024 року справи та посаду прийняли та приступили до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 2470 гривень на місяць. Виплачувати премію за особистий внесок в загальні результати служби у розмірі 650% посадового окладу, відповідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, окремого доручення Міністерства оборони України №183/уд від 16 січня 2024 року. Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. відповідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, окремого доручення Міністерства оборони України №183/уд від 16 січня 2024 року. Вступний інструктаж з питань охорони праці пройшли. Підстава: Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, поіменний список військовозобов`язаних від 03 квітня 2024 року №2248.

Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача та третьої особи позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та приймаючи рішення, дійшов висновку щодо відсутності протиправності в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_9 щодо зарахування позивача до категорії військового обліку - військовозобов`язаних. Крім того, за висновками суду, навчання позивача в ІНФОРМАЦІЯ_10 фаховий коледж ТНТУ могло бути підставою для надання відстрочки від проходження військової служби, однак, позивачем не подано відповідної заяви ані до ІНФОРМАЦІЯ_11 з моменту зарахування на навчання, ані до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Переглядаючи справу в апеляційному порядку та надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин (03.04.2024 року).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних: які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, зокрема, які визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Згідно ст. 27 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань. Запас військовозобов`язаних поділяється на першу і другу категорії. До запасу першої категорії належать військовозобов`язані, які проходили військову службу та здобули під час її проходження військово-облікову спеціальність. До запасу другої категорії належать військовозобов`язані, які не здобули військово-облікової спеціальності під час проходження військової служби або не проходили військової служби.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань. Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Згідно п. 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку); здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час.

Згідно п. 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, зокрема, беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; сприяють організації призовними комісіями проведення медичного огляду, обстеження та лікування призовників; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік; забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.

Відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки: організовують та ведуть військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці; здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством; виявляють призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які проживають на території адміністративно-територіальної одиниці, проте не перебувають на військовому обліку; організовують оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, приписки до призовної дільниці, взяття на військовий облік, призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям; організовують та забезпечують зберігання облікової документації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, персональних даних, які містяться в них тощо.

Додатком 2 до Порядку № 1487 затверджено Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 1 вказаних Правил визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема: перебувати на військовому обліку за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності; не змінювати місце проживання з моменту оголошення мобілізації та у воєнний час без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів СБУ, Служби зовнішньої розвідки - без дозволу відповідного керівника); особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» , а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; подавати щороку до 1 жовтня до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки документи, що підтверджують право громадян на відстрочку від призову на строкову військову службу.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звільнений від призову на строкову військову службу в 2019 році, оскільки був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 . З огляду на вказане та у повній відповідності до п. 2 ч.1 ст.37 Закону № 2232-ХІІ 22.02.2019 ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 за ВОС №971 посадою «електрозварщик зварювальних робіт» код 664А. Таким чином, у 2019 році позивача знято з обліку призовників та взято на облік військовозобов`язаних.

Пунктом 1 Наказу Міністерства оборони України «Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» від 21.11.2017 р. № 610 встановлено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно п.3 даного акту, тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності та визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду).

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з лютого 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку як військовозобов`язаний, отже на нього розповсюджувалася дія норм законодавства щодо військовозобов`язаних, а не призовників, що призиваються на строкову службу, чим спростовуються доводи апеляційної скарги у цій частині.

Крім того, абзац 2 частини другої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачав, що здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, асистенти-стажисти, аспіранти та докторанти, які навчаються за денною або дуальною формами здобуття освіти призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають.

Довідкою Гусятинського фахового коледжу Тернопільського національного технічного університету» засвідчено, що ОСОБА_1 є студентом ІІІ курсу спеціальності 073 Менеджмент денної контрактної форми здобуття освіти. Закінчує навчання 31.01.2025 року.

Отже, на момент призову на військову службу позивач відповідно до абзацу 3 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мав право на одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Водночас, відповідно до частини одинадцятої статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Тобто, з метою ведення районними територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки спеціального обліку військовозобов`язаних, резервістів, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на останніх покладено обов`язок із своєчасного повідомлення органу, в якому вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.

Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, особливого періоду, кореспондується з обов`язком військовозобов`язаного дотримуватися правил військового обліку, зокрема, щодо своєчасного повідомлення територіального центру комплектування та соціальної підтримки про актуальне місце навчання.

Подібний висновок Верховний Суд уже робив у постанові від 18 січня 2024 року у справі №280/6033/22 та від 01 жовтня 2024 року у справі №160/10728/23.

У контексті доводів апеляційної скарги, суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом. При цьому, реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.

Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що під час проведення мобілізаційних процедур, позивач надавав документи для підтвердження наявності у нього статусу здобувача фахової передвищої освіти та оформлення права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що навчання позивача в ВСП Гусятинський фаховий коледж ТНТУ могло бути підставою для надання відстрочки від проходження військової служби, однак, позивачем не подано відповідної заяви ані до ІНФОРМАЦІЯ_11 з моменту зарахування на навчання, ані до ІНФОРМАЦІЯ_9 , чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що позивача було правомірно мобілізовано та зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 12.12.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька