Справа № 580/9125/24
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9125/24 Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В, Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича, заступника начальника юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Яроша Сергія Васильовича про визнання протиправними дій та рішення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича, заступника начальника юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Яроша Сергія Васильовича в якому просив визнати протиправними дії, рішення начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича та заступника начальника юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Яроша Сергія Васильовича щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі № 925/1300/18 на підставі: «Повернуто 09.07.2021 на підставі п.п. 1 п. 9 Порядку №845 (Визначено неналежного боржника)».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у відкритті провадження - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд за їх участю.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

На підставі п.6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, імперативними приписами статті 170 КАС України чітко встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, не допускається.

Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вищевказаних умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.

Судом першої інстанції встановлено, що 21.09.2021 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про:

- визнання протиправними дій та рішення посадових осіб відповідача щодо повернення йому без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 про примусове виконання рішення від 19.10.2020 у справі №925/1300/18;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача моральної шкоди, завдану протиправними діями та рішеннями відповідача в сумі 127578,68грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.11.2021 у справі №580/7306/21, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.08.2022 відмовлено повністю у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання протиправними дій та рішення посадових осіб відповідача щодо повернення йому без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 про примусове виконання рішення від 19.10.2020 у справі №925/1300/18 та стягнення моральної шкоди.

Зі змісту рішення суду від 25.11.2021 у справі №580/7306/21 вбачається, що предметом спору у ній визначено дії та рішення посадових осіб Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаські області щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року про примусове виконання рішення від 19 жовтня 2020 року № 925/1300/18.

При цьому, предметом спору у справі, що розглядається (№580/9125/24) визначено дії та рішення начальника Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Никопаненка Сергія Миколайовича, заступника начальника юридичного відділу Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області Яроша Сергія Васильовича (тобто посадових осіб ГУ ДКСУ у Черкаській області) щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18.

З приводу визначення позивачем відповідачами у справі №580/9125/24 посадових осіб ГУ ДКСУ у Черкаській області, суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Відповідно до п.1 Положення про Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області, затвердженого наказом Державної казначейської служби України від 21.11.2011 №106 (далі - Положення №106), Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області є територіальним органом Державної казначейської служби України.

Згідно з п.12 Головне управління Державної казначейської служби України у Черкаській області очолює начальник, який призначається на посаду Головою Казначейства за погодженням з Міністром та головою відповідної місцевої державної адміністрації та звільняється з посади Головою Казначейства за погодженням з Міністром.

П.12 Положення №106 визначено, що начальник Головного управління Казначейства, зокрема: здійснює керівництво Головним управлінням Казначейства, несе персональну відповідальність за організацію та результати його діяльності; організовує та забезпечує виконання Головним управлінням Казначейства Конституції та законів України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, доручень Прем`єр-міністра України, наказів Міністерства фінансів України, доручень Міністра, наказів Казначейства, доручень Голови Казначейства, наказів відповідного Головного управління Казначейства, розпоряджень голови місцевої державної адміністрації; розподіляє обов`язки між своїми заступниками; підписує накази Головного управління Казначейства; здійснює інші повноваження відповідно до законодавства.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при виконанні функцій Головного управління Казначейства, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Казначейства.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який покладено відповідні повноваження.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, від 19 грудня 2022 року у справі №302/767/17.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що фактично підставами позову в обох справах (№580/7306/21 та №580/9125/24) зазначено повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України у Черкаській області листом від 09 липня 2021 року №04-17-03-10/4955 без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18 травня 2021 року у справі № 925/1300/18.

Водночас, визначаючи відповідачами посадових осіб ГУ ДКСУ у Черкаській області у справі №580/9125/24, відповідач штучно змінив суб`єктний склад учасників спору з метою нового розгляду аналогічного спору, що призведе до переоцінки обставин та фактів, які були предметом дослідження у справі №580/7306/21, що є недопустимим.

Такі обставини не утворюють нових підстав та предмету позову.

Крім того, 08.09.2022 до Черкаського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 звертався з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України, в якому просив:

- визнати неправомірними дії, рішення Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України щодо повернення без виконання наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2021 у справі №925/1300/18 на підставі: "Повернуто 09.07.2021 на підставі п.п. 1 п. 9 Порядку №845 (Визначено неналежного боржника) начальник Сергій Нікопаненко";

- стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану неправомірними діями, рішеннями Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області та Державної казначейської служби України в сумі 127000,00 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 13.09.2022 у справі №580/4042/22, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2022 та постановою Верховного суду від 27.04.2023, відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог, заявлених до Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області.

Отже, судами усіх інстанцій у справі №580/4042/22 вже висловлено думку та відмовлено у відкритті провадження у справі з аналогічним предметом та підставами, як і у справі, що розглядається.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року в адміністративній справі №580/7306/21 вирішено спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюка