Справа № 727/12181/24
Суддя: Літвінова О. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/94/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Літвінової О.Г., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №2064 від 25 жовтня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови посилаючись на те, що 25 жовтня 2024 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковник ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , склав Постанову від 25 жовтня 2024 року N? 2064 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.

Вважає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вказане порушення винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необективному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій Позивача, а отже, не підтверджує наявність адміністративного правопорушення, є незаконною та підлягає скасуванню, з наступних підстав.

25 жовтня 2024 року о 17 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 стрілець відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат ОСОБА_3 склав Протокол N? 2064 про адміністративне правопорушення про те, що було порушено правила військового обліку під час дії особливого періоду, а саме не поновлення військово-облікових даних у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 р. По 16.07.2024 р.). Тим самим порушив вимоги абзацу 7 ч. 3 ст. 1, абзацу 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «про військовий обов?язок і військову службу» та вимоги Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 р. N? 1487, що призвело до порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУПАП.

У той же день, 25 жовтня 2024 року, о 17 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , про що була винесена Постанова N? 2064, в якій визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним за ч. 3 ст.210 КУпАП. На підставі зазначеного вище було накладено штраф в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У Протоколі N? 2064 від 25 жовтня 2024 року опис адміністративного правопорушення не відповідає його кваліфікації, адже вказується на те що, Позивач не оновив свої облікові дані, тобто порушив правила військового обліку. Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення передбачена статтею 210 КУпАП, натомість ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, тобто за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.

Звертає увагу суду на те, що Протокол N? 2064 та Постанова N? 2064 були складені в один і той же день, 25 жовтня 2024 року, в один і той самий час (17 год. 00 хв.). Тобто матеріали справи не були розглянуті належним чином начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , та, як наслідок, Відповідачем не було здійснено жодної перевірки та не долучено жодних доказів, які свідчили б про те, що облікові дані Позивача зазнавали змін, і про які Позивач мав обов?язок повідомити, але не зробив цього.

Зважаючи на обставини складення та оформлення Протоколу та Постанови про

притягнення до адміністративної відповідальності, Позивач був необгрунтовано позбавлений можливості скористатись послугами адвоката, отримати роз?яснення щодо своїх прав та належним чином сформувати позицію захисту.

Відповідачем була порушена вимога п. 2 Розділу І Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 р. N? 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за N? 36/41381, а саме уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної шдтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпА, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У Протоколі N? 2064 про адміністративне правопорушення відсутнє посилання на наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якого діє уповноважена особа, що склала протокол, та, відповідно, Позивач не був ознайомлений з таким наказом.

Відповідно до пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року N?1487, який набрав чинність 05 січня 2023 року, призовники, військовозобов?язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов?язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку.

Підпунктами 8, 10 п. 1. Правил військового обліку призовників; військовозобов?язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов' язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року N? 1487, встановлено, що призовники, військовозобов?язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у стагті 7 Закону України «Іро Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відсгрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»); звіряти не рідше одного разу на п?ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

У зв?язку із відсутністю будь-яких змін в облікових даних Позивача, такі дані не потребували оновлення, тому і повідомлень про зміну облікових даних від Позивача не надходило.

Варто зазначити, що згідно примітки до ст. 210 КУпАП положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов?язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Водночас зауважую, що згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов?язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Частиною 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» визначено, що органами ведення Реєстру € районні (об?єднані районні), міські (районні у місті, об?єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» для формування бази даних

Реєстру Центральна виборча комісія, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, подають шляхом електронної взаємодії Держателю Реєстру відомості, передбачені статтею 7 цього Закону, стосовно усіх громадян України, які підлягають взяттю на військовий облік (приписці до призовних дільниць) відповідно до статті 14 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу", віком до 60 років.

До Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від

призовників, . військовозобов?язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Частиною 3 статті 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів» встановлено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Таким чином, виходячи з вищевказаних норм Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов?язаних та резервістів», інформацію.

яку не оновив позивач, відповідач повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210', 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов?язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування в та соціальної підтримки.

Процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов?язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх 3 необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов?язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки

України), врегульовано Інструкцією зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 р. N? 3, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за N? 36/41381.

Тобто, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб?єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Вказані положення не є формальною вимогою, це важлива законодавча гарантія об?єктивного та справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, надана, зокрема, військовозобов?язаному для захисту свої прав та інтересів від безпідставного притягнення до відповідальності.

Згідно п. 3 Розділу ІІ Інструкції у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім?я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, імена, по батькові (за наявності), адреси свідків (якщо вони є); пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов?язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає

протокол.

У відповідності до п.п.4.1, 4.2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N?23-рп/2010 адміністративна відповідальність в у країні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності грунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ч.2 ст.8 Конституції України). Згідно з 4.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Необхідність індивідуалізації адміністративної відповідальності передбачена ч.2 ст.33 Кодексу, якою визначено, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність.

Кодексом закріплено низку гарантій забезпечення прав суб?єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з наведеними конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту вказаних осіб. За змістом статті 9 Кодексу саме винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність суб?єкта адміністративної відповідальності є однією з ознак адміністративного правопорушення (проступку).

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в Постанові від 18 липня 2019 року у справі N? 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

А тому просив скасувати постанову N? 2064 за справою про адміністративне правопорушення від 25.10.2024 р., винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , підполковником ОСОБА_2 , та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати до сплату судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві та у відповіді на відзив. Останнє судове засідання просили провести без їх участі, позов підтримують.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 листопада 2024 року відкрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

У позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною і скасувати постанову від 25.10.2024 N?2064, згідно якої Позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАН та накладено штраф у розмірі 17000 грн.

З огляду на позовну заяву та обґрунтування заявлених позовних вимог ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"

", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року N? 2102-1Х № 64/2022 від 24 лютого 2022 року та Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" N?133/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні запроваджено воєнний стан, який діє з із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався.

На момент розгляду даної адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Крім цього, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року N? 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими ранами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 року N? 389-VIII, воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

3 17.03.2014 року після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N?303/2014 "Про часткову мобілізацію" в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року N? 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Згідно пункту 4 Указу N? 69/2022 призов військовозобов?язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України. Державної спеціальної служби транспорту. Державної служби спеціального зв?язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов?язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов?язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначені обов?язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов?язком громадян України.

Військовий обов?язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов?язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов?язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

На виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 року, Кабінетом Міністрів України постановою N?560 від 16.05.2024 року, затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Пунктом 22 Постанови N?560 визначено, що резервісти та військовозобов?язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов?язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов?язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Частиною 5 ст. 33 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу" визначено, що військовий облік призовників, військовозобов?язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. N? 1487 було затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів(далі - Порядок).

Відповідно до абз.3 п.10-1 Додатку 2 до Порядку призовники, військовозобов?язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

В протоколі про адміністративне правопорушення N? 2064 було встановлено, що 25.10.2024р. о 17 год 00 хв в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_5 Позивач будучи військовозобов?язаним та перебуваючи на військовому обліку військовозобов?язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 всупереч встановленим чинним законодавством вимогам правил військового обліку, не з?явився для уточнення та подачі облікових даних у встановлений законодавством термін (з 18.05.2024 по 16.07.2024), тобто порушував вказані правила військового обліку в особливий період.

Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) Позивач порушив 4.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п. 22 Постанови N?560, вимоги абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст.1 Закону У країни «Про військовий обов?язок і військову службу» та вимоги Додатку 2 до Порядку, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне

З?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом та інше.

Зі ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов?язані з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з' ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та відповідно до вимог ст.279 КУПАП дослідити докази, якими згідно ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів. Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При прийнятті вказаної постанови у якості доказів вини скоєння правопорушення було взято до уваги: ?протокол від 25.10.2024 N?2064 про адміністративне правопорушення; ?копія паспорту Позивача; ?копія резерв+; ?дані наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов?язаних та резервістів(далі - Реєстр «Оберіг»).

Проведеним аналізом зазначених вище доказів при розгляді справи про адміністративне правопорушення у відношенні позивача було встановлено, що останній порушив правила військового обліку під час дії особливого періоду (діє в Україні з 17.03.2014 року після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N?303/2014 "Про часткову мобілізацію") у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, порушивши вимоги ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 22 Постанови N?560, абз.3 п.10-1 Додатку 2 до Порядку та абзацу 7 ч.3 ст.1, абзацу 5 ч.10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов?язок і військову службу"

Відповідно ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз.3 п.10-1 Додатку 2 до Порядку у Позивача був обов?язок в термін з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити свої облікові дані, а саме адресу місця проживання, номери засобів зв?язку, адреси електронної пошти (за наявності) через центри надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов?язаного, резервіста, або у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

В контексті вищезазначених вимог, уточнення даних військовозобов?язаним - це актуалізація наявної в Реєстрі «Оберіг» інформації про адресу проживання, номери засобів зв?язку, адресу електронної пошти.

Уточнення облікових даних було ситуативною вимогою в зв?язку з змінами у законодавстві і стосувалось всіх військовозобов?язаних.

Позивачем обов?язок уточнити облікові дані з 18.05.2024 по 16.07.2024 виконано не було, що підтверджується витягом з застосунку призовників, військовозобов?язаних та резервістів Резерв+.

На момент складання протоколу, розгляду справи про адміністративне правопорушення у Позивача жодних зауважень, бажання скористатись правовою допомогою зазначено не було.

Матеріали адміністративної справи відповідають вимогам ст.235 КУПАП, протокол складено правильно, правопорушник під особистий підпис був повідомлений про час і місце розгляду справи, права, визначені ст.268 КУПА, роз?яснені, обставини, що виключають здійснення провадження у справі та визначені ст. 247 КУпАП - відсутні.

3 огляду на вищевикладене постанова про адміністративне правопорушення від 25.10.2024 N?2064 була винесена з дотриманням усіх необхідних норм, процедур та встановленому законодавством порядку, а вимоги Позивача стосовно її оскарження є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалюючи це судове рішення суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд прийшов до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись, ст.ст. 19, 58 Конституції України, Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про оборону», ст.ст. 7, 9, 210, 235, 245, 251, 268, 279 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 72-77, 139, 243-246, 250-251, 286, 295 КАС України, суд,-

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №2064 від 25 жовтня 2024 року за справою про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: