Справа № 400/11704/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

12 грудня 2024 р. № 400/11704/24
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянув в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
треті особиІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ,
прозаява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення комісії з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, оформлене протоколом комісії від 13.11.2024 №23; зобов`язати комісію з розгляду питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Одночасно з позовом, 11 грудня 2024 року, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти дії щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до набрання законної сили рішенням суду по даній справі.

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки, тобто підстав передбачених п.2 ч.2 ст.150 КАС України. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийнята рішення ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняти рішень, суб`єктами які не наділенні компетенцією у відповідній сфері. Натомість у цьому випадку, відповідно до ч.7 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Питання того, чи має позивач права на відстрочку та наскільки було обґрунтоване рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки, що в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Разом з тим, у цьому випадку суд вбачає, що у разі незабезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати призов позивачу на військову службу, є ризики, передбачені п.1 ч.2 ст.150 КАС України буде істотно ускладнене чи взагалі унеможливлене виконання рішення суду, та ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся позивач або має намір звернутися до суду. У разі фактичного призова позивача на військову службу, навіть у разі задоволення позову, його правом на відстрочку він вже не зможе скористатися, а питання звільнення з військової служби, є більш організаційне складним, а тому підпадає під поняття «ускладнення виконання рішення та ефективного захисту прав».

Крім того, саме у цьому випадку, суд враховує, що позивач звернувся до відповідача про надання відстрочки з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як чоловік на утриманні якого перебуває троє дітей віком до 18 років. Зазначена обставина впливає на баланс між будь-якими несприятливими наслідками від забезпечення позову, та обсягом прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення про забезпечення позову. У цьому випадку, наслідки забезпечення позову у вигляді тимчасової заборони відповідачу здійснювати призов за мобілізацією позивача, є співмірними з захистом інтересів неповнолітніх дітей, яка може залишитися без батьківського піклування.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 3 ст.151 КАС України, не передбачає обмежень на забезпечення позову шляхом заборони здійснення призову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151, 154, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати призов на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

3. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко