Справа № 460/7003/23
Суддя: Онишкевич Тарас Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/7003/23 пров. № А/857/16119/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Онишкевича Т.В.,

суддів Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2024 року у справі за її адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення та рішення про застосування фінансових санкцій,

суддя у І інстанції Махаринець Д.Є.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Рівне,

дата складення повного тексту рішення 04 серпня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У березні 2023 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила визнати протиправними і скасувати:

податкове повідомлення-рішення (далі ППР) Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) №05 від 24.02.2023 про застосування до неї на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України (далі ПК) та статті 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР) штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 24425,00 грн;

рішення про застосування фінансових санкцій (далі Рішення) Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області) №1 від 27.02.2023, яким до позивачки відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон №481/95-ВР) застосовано штраф у розмірі 48850 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі №460/7003/23, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні вказаного позову було відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив із того, що фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 проводилася у межах виконання податковим органом передбачених ПК повноважень та здійснення заходів контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального. Посадові особи відповідача були допущені до проведення перевірки, перевірка проводилась в період, вказаний у відповідному наказі. Продавець магазину позивачки була ознайомлена з направленнями на перевірку та службовими посвідченнями посадових осіб відповідача, а також отримала копію наказу про проведення фактичної перевірки. При цьому позивачка фактично не заперечує здійснення нею на момент проведення фактичної перевірки господарської діяльності в магазині за адресою АДРЕСА_1 . У магазині проводилася роздрібна торгівля електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності відповідної ліцензії. Жодних доказів в спростування відповідних висновків контролюючого органу позивачкою не надано.

Окрім того, позивачкою не надано податковому органу документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходились у місці продажу - у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . Не долучено таких документів і до матеріалів справи.

Тому позовні вимоги є безпідставними і не можуть бути задоволені.

У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ФОП ОСОБА_1 , яка просила таке скасувати та задовольнити її позов у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що вимоги Закону №265/95-ВР не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість. При цьому ФОП ОСОБА_1 на час проведення перевірки та прийняття оскаржуваних рішень була платником єдиного податку ІІ групи, яка не передбачає статус платника ПДВ, а також не здійснювала діяльності з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння.

Водночас наполягає на тому, що призначення та проведення фактичної перевірки щодо ФОП ОСОБА_1 здійснено протиправно.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачки ГУ ДПС у Рівненській області підтримало доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечило обґрунтованість апеляційних вимог та просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у порядку письмового провадження.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог скаржниці, виходячи із такого.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції на підставі матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована фізичною особою-підприємцем, видами економічної діяльності якої за КВЕД є:

Основний: 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах.

Інші: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, 47.78 Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет.

Місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Наказом ГУ ДПС у Львівській області №287-ПП від 26.01.2023 з метою посилення контролю за виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, запобігання порушенням у сфері оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, на підставі статей 20, 61, 62, підпункт 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 та підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК, статті 16 Закону №481/95-ВР було вирішено провести фактичні перевірки з 26.01.2023 по 04.02.2023 суб`єктів господарювання згідно з додатком 1 щодо дотримання вимог ПК та Закону №481/95-ВР, Закону №265/95-ВР.

Згідно з додатком 1 до вказаного наказу серед суб`єктів господарювання, у яких заплановано провести фактичні перевірки, вказано суб`єкта господарювання, який здійснює господарську діяльність у магазині за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до направлень №563, №564 від 26.01.2023 фактичну перевірку магазину за адресою АДРЕСА_1 було доручено провести старшим державним інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, Управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Львівській області Бадюку В.В. та Говді Д.В.

На виконання наказу №287-ПП від 26.01.2023 та відповідно до направлень №563 та №564 від 26.01.2023 посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області 01.02.2023 проведено фактичну перевірку магазину за адресою АДРЕСА_1 , в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 .

З направленнями на перевірку ознайомлено продавця магазину ОСОБА_2 , про що свідчать її підписи на направленнях. Водночас їй було вручено копію наказу на проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Львівській області №287-ПП від 26.01.2023.

За результатами фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу складено акт (довідку) №217С/13-01-09-01/ НОМЕР_1 від 02.02.2023, за висновками якого під час перевірки встановлено факт реалізації електронної сигарети ELF BAR 1500 за ціною 269,00 грн без наявної акцизної марки встановленого зразка та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами, рідинами що використовуються в електронних сигаретах, чим порушено вимоги частини 21 статті 15 Закону №481/95-ВР. Окрім того, встановлено порушення вимог абзацу 3 частини 4 статті 11 Закону №481/95-ВР та пункту 226.5 статті 226 ПК.

Попри те, встановлено наявність на реалізації у магазині електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, згідно з додатком №1 до акту фактичної перевірки на загальну суму 24425,00 грн, на які не представлено прихідних накладних, чим порушено пункт 12 статті 3 Закону №265/95-ВР, а саме не забезпечено облік товарних запасів за місцем їх реалізації. Опис електронних сигарет та рідин загальною вартістю 24425,00 грн, які знаходились на реалізації в магазині за адресою АДРЕСА_1 , складено посадовими особами ГУ ДПС у Львівській області спільно з продавцем позивачки ОСОБА_2 та працівниками Червоноградського відділу поліції ГУНП у Львівській області.

ФОП ОСОБА_1 подала заперечення до акту перевірки, на які листом від 23.02.2023 №5164/6/13-01-09-01-12 ГУ ДПС у Львівській області повідомило, що заперечення (вх. №9186/6 від 13.02.2022) на акт фактичної перевірки від 02.02.2023 №2176/13-01-09-01/ НОМЕР_1 розглянуто. За результатами засідання постійно діючої комісії по розгляду спірних питань ГУ ДПС у Львівській області вирішено, що наведені у запереченні аргументи не спростовують висновків акту перевірки від 02.02.2023 №2176/13-01-09-01/ НОМЕР_1 , висновки акта перевірки залишено без змін.

З урахуванням висновків акту перевірки від 02.02.2023 №2176/13-01-09-01/ НОМЕР_1 було прийнято ППР №05 від 24.02.2023 ГУ ДПС у Рівненській області та рішення про застосування фінансових санкцій №1 від 27.02.2023 ГУ ДПС у Львівській області .

ФОП ОСОБА_1 не погодилася із правомірністю наведених рішень контролюючих органів та звернулася до адміністративного суду з позовом, що розглядається.

При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регламентовано приписами ПК.

Порядок проведення фактичної перевірки регламентовано приписами статті 80 ПК.

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (пункт 80.1 статті 80 ПК).

За приписами пункту 80.2 статті 80 ПК фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;

80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що наведені правові норми дають підстави для висновку про те, що законодавством передбачено дві альтернативні підстави для проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватися як в сукупності, так і кожна окремо:

наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За приписами частини 1 статті 16 Закону №481/95-ВР контроль за дотримання норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензію, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

При цьому наявність у податкового органу повноважень по здійсненню контролю за дотримання законодавства у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, що є самостійною підставою для проведення фактичної перевірки суб`єктів господарювання, позивачкою не оспорюється.

Водночас підставою для проведення фактичної перевірки позивачки є здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що передбачено підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК, і зазначення в наказі про проведення перевірки будь-яких додаткових відомостей та фактичних обставин, що стали передумовою для її призначення на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК приписами підпункту 81.1 статті ПК України не вимагається.

Як безспірно встановлено судом першої інстанції, працівники контролюючого органу після пред`явлення направлень на перевірку та вручення копії відповідного наказу були допущені до її проведення продавцем позивачки, яка підписала акт перевірки без зауважень.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Фундаментальне порушення це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Відтак, порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу. По суті, ЄСПЛ у своїх рішеннях акцентує увагу на необхідності з`ясувати, «чи перетворили допущені порушення (в контексті конкретних обставин справи) судовий розгляд у цілому на несправедливий».

При цьому, як свідчить практика ЄСПЛ, навіть виявлення судом серйозних (чи вагомих), на його думку, порушень права на справедливий судовий розгляд, допущених національними судами, не завжди тягне загальну оцінку проведеного судового розгляду та ухваленого підсумкового рішення як несправедливого.

Інакше кажучи, за принципами, що сповідує ЄСПЛ, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

На думку апеляційного суду, напрацьовані ЄСПЛ положення про правові наслідки допущених судами порушень при розгляді справ та критерії його застосування можуть бути вжиті за аналогією й до аналізу оскаржуваного у цій справі адміністративного акту відповідача.

Зокрема, не може бути скасовано правильне по суті рішення та відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму. Рішення може бути скасоване лише для виправлення істотної помилки. Процесуальні норми є вторинними порівняно з матеріальними, оскільки призначення перших полягає в забезпеченні реалізації других. Тобто характер, зміст і призначення процесуальних норм підпорядковані вимогам матеріальних норм і тому зумовлені ними та є похідними від них.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції погоджується із судом першої інстанції щодо помилковості доводів позивачки про відсутність підстав для проведення фактичної перевірки у магазині «VAPE HUB» за адресою м. Червоноград, вул. Стуса, 14 та порушення відповідачем порядку її проведення.

Водночас апеляційний суд наголошує на тому, що ФОП ОСОБА_1 не оспорює фактичних обставин, що встановлені працівниками контролюючого органу у ході проведення фактичної перевірки та відображені у акті №217С/13-01-09-01/ від 02.02.2023.

За приписами частини 1 статті 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень (абзац сьомий частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР).

З урахуванням наведеного правового регулювання та встановлених фактичних обставин суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що у зв`язку із виявленням факту роздрібної торгівлі тютюновими виробами або рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, без наявності ліцензії до ФОП ОСОБА_1 правомірно застосовано штрафні санкції у розмірі 200 відсотків вартості отриманої партії товару рішенням про застосування фінансових санкцій ГУ ДПС у Львівській області №1 від 27.02.2023 у розмірі 48850 грн.

Оцінюючи доводи апелянта у частині правомірності винесення ГУ ДПС у Рівненській області ППР №05 від 24.02.2023, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Як передбачено пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).

Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння);

Відповідно до приписів статті 20 Закону №265/95-ВР до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Разом із тим, у відповідності до витягу № 34579 з реєстру платників єдиного податку (а.с.17) ФОП ОСОБА_1 з 01.11.2022 перебуває на спрощеній системі оподаткування 2 групи.

Вказана обставина, як і відсутність у позивачки реєстрації платником податку на додану вартість, відповідачами не оспорюється.

З урахуванням наведеного слід погодитися із позивачкою у тому, що на неї не поширюються вимоги щодо ведення обліку товарних запасів, а відтак відсутні належні правові підстави для притягнення її до відповідальності на підставі приписів статті 20 Закону №265/95-ВР.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов переконання, що оспорюване позивачкою ППР ГУ ДПС у Рівненській області №05 від 24.02.2023 є протиправним і підлягає скасуванню.

Приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На переконання апеляційного суду, при вирішенні публічно-правового спору, що розглядається, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, що призвело до помилкової відмови у задоволенні позову у повному обсязі. Відтак, рішення суду першої інстанції слід скасувати у частині відмови у визнанні протиправним та скасування ППР ГУ ДПС у Рівненській області №05 від 24.02.2023 та такі позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі приписів частин 1 та 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Рівненській області на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду першої та апеляційної інстанції судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі (2147,20 + 3253,01) / 3)х2 = 3600,14 грн.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі №460/7003/23 у частині відмови у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області №05 від 24 лютого 2023 року та такі позовні вимоги задовольнити.

У решті Рівненського окружного адміністративного суду від 04 червня 2024 року у справі залишити без змін.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3600 (три тисячі шістсот) грн 14 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (код ЄДРПОУ ВП 44070166, 33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. В. Онишкевич
судді Р. П. Сеник
Н. М. Судова-Хомюк