Справа № 947/26634/24
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 947/26634/24

Перша інстанція: суддя Скриль Ю.А.,

повний текст судового рішення

складено 15.10.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), в якому просив:

- скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2810217 від 11.08.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1.а Правил дорожнього руху України та накладення адміністративного стягнення ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн.;

- закрити провадження в адміністративній справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, по обставинам 11.08.2024 року, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що на момент винесення оскаржуваної постанови та встановлення інспектором складу адміністративного правопорушення керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, не було враховано, що на той момент рішення про позбавлення відповідного права не набрало законної сили, а тому не мало б бути підставою для встановлення вказаних обставин.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2024 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 11.08.2024 року о 20:58 години інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Муравським Д.П. на місті зупинки транспортного засобу «ГАЗ 3110», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване не у автоматичному режимі, серії ЕНА №2810217.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 порушив п.2.1.а ПДР України, а саме - керування транспортним засобом після позбавлення прав на керування транспортним засобом на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року, внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення п.2.1.а ПДР України, постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та позбавлення його прав керування транспортними засобами, фактично не набрала законної сили у зв`язку з оскарженням її до апеляційної інстанції.

Колегія суддів при вирішенні даного спору виходить з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно пп.«а» п.2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В позовній заяві позивач стверджує, що на момент винесення оскаржуваної постанови та встановлення інспектором складу адміністративного правопорушення, а саме, керування транспортним засобом позивачем, якого позбавлено права на керування транспортними засобами, постанова про позбавлення такого права не набрала законної сили. Тобто на момент винесення оскаржуваної постанови позивач не був позбавлений права на керування транспортними засобами.

У відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року у справі №469/3235/24, якою позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України та позбавлено права керування транспортними засобами, набрала законної сили 25.06.2024 року, тобто на момент винесення оскаржуваної постанови 11.08.2024 року позивач був позбавлений права керування транспортним засобом.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів даної справи встановлено, що постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року у справі №496/3235/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та піддано його адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

11.08.2024 року інспектором відносно ОСОБА_1 було складено оскаржувану постанову за ч.4 ст.126 КУпАП про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху яке зафіксоване не у автоматичному режимі, серії ЕНА №2810217, згідно якої, ОСОБА_1 порушив п.2.1.а ПДР України, а саме - керування транспортним засобом після позбавлення прав на керування транспортними засобами.

Так, відповідно до ч.1, ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Частиною 4 ст.291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Згідно постанови Одеського апеляційного суду від 26.08.2024 року у справі №496/3235/24, якою апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , разом з доданими до неї матеріалами, було повернуто особі, яка її подала, судом було встановлено, що апеляційну скаргу на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року представник Стерпула О.О. скерував до суду засобами поштового зв`язку 04.07.2024 року, що підтверджується штампом на конверті. Апеляційна скарга була подана поза межами встановленого законом 10-деного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду дана скарга не містила.

Тобто, Одеським апеляційним судом було встановлено, що апеляційна скарга на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року у справі №496/3235/24 була подана за межами строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, фактично набрала законної сили з 25.06.2024 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, відповідно до ч.4 ст.291 КУпАП.

За таких обставин, є помилковим висновок суду першої інстанції про те, що постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року на час винесення спірної постанови від 11.08.2024 року не набрала законної сили.

Відповідно до ст.317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.

У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після настання двох умов - набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженого постановою КМ України від 17.12.2008 року №1086 (далі Порядок №1086), передбачено наступне:

2. Тимчасове вилучення посвідчення водія на транспортний засіб здійснюється поліцейським шляхом вилучення посвідчення водія, виготовленого на бланку, та/або внесення інформації до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

5. До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення. Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС.

У разі вчинення правопорушення, передбаченого статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа має право після закінчення тримісячного строку тимчасового вилучення посвідчення водія, якщо судом не прийнято рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або якщо справу про адміністративне правопорушення не розглянуто в установлений законом строк, звернутися до підрозділу поліції за місцем розгляду справи щодо продовження строку тимчасового дозволу на право керування транспортними засобами на новий тримісячний строк.

6. Тимчасово вилучене посвідчення повертається водієві:

- за заявою водія у разі, коли суд не прийняв у тримісячний строк рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або не розглянув у встановлений законом строк справу про адміністративне правопорушення, крім справ про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- за заявою водія у разі, коли суд не прийняв протягом року рішення про позбавлення водія права керування транспортним засобом або не розглянув у встановлений законом строк справу про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- після виконання водієм постанови суду про накладення адміністративного стягнення або подання до територіального органу Національної поліції копії постанови суду про закриття справи (крім випадків, коли справу про адміністративне правопорушення за тим самим фактом закрито у зв`язку з передачею матеріалів прокурору або органу досудового розслідування).

Як вбачається з матеріалів справи, водійське посвідчення було вилучено у позивача в процедурі провадження справи про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП 24.04.2024 року з наданням позивачу тимчасового дозволу на керування з терміном дії три місяці, тобто до 24.07.2024 року.

Відповідно, на момент складання спірної постанови 11.08.2024 року строк дії тимчасового дозволу сплинув, і відповідно до п.5 Порядку №1086 строк дії виданого позивачу тимчасового дозволу не був продовжений.

З`ясовані колегією суддів обставини справи вказують на правомірність винесення спірної постанови, оскільки станом на 11.08.2024 року постанова Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, набрала законної сили, і позивач не мав діючого тимчасового дозволу на керування.

Встановлені обставини оскарження позивачем постанови Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року не змінюють самого факту набрання такою постановою законної сили, відомості про що станом на 11.08.29024 року були внесені до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.

Саме цими відомостями, які станом на 11.08.2024 року були внесені до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, і повинен був керуватися інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 під час зупинки транспортного засобу «ГАЗ 3110», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та під час складання спірної постанови.

Сам факт подачі позивачем 04.07.2024 року апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року не змінює визначеного статтею 294 КУпАП строку на оскарження постанови судді у справах про адміністративне правопорушення та порядку набрання законної сили такою постановою.

Також не впливає на факт набрання законної сили постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.06.2024 року і подальше відкриття Одеським апеляційним судом 07.11.2024 року апеляційного провадження з перегляду такої постанови, відомості про що наявні у Єдиному державному реєстрі судових рішень по справі №496/3235/24.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було порушено норм чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Отже враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 15 жовтня 2024 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька