Справа № 300/3907/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 рокуСправа № 300/3907/24 пров. № А/857/23119/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Кузьмича С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправними та скасування рішень, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Івано-Франківської митниці на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року (суддя Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ),

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП) звернувся до суду із позовом до Івано-Франківської митниці (далі Митниця) в якому просив визнати протиправними та скасувати:

картку відмови у митному оформленні товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206080/2024/000018 (далі Картка відмови);

рішення про коригування митної вартості товарів від 12.02.2024 №UA206080/2024/000004/1 (далі Рішення).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення суду, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що під час митного оформлення позивачем товару, останнім не подано документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України (далі МК), що унеможливлює визначення митної вартості такого товару за ціною договору. Зазначає, що документи, пов`язані з купівлею автомобіля марки Mercedes-Benz, модель Actros, які подані до суду, складені на німецькій та російській мовах та не містять офіційного перекладу з вказаних мов на українську.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтуванні неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 01.02.2024 між ФОП (покупець) та німецькою компанією Nutzfahrzeughandel Von Lkw & Вaumaschinen (поставщик) укладений контракт від 01.02.2024 №02/2024-1 (далі Контракт), згідно з пунктом 1 якого покупець купляє, а продавець продає, зокрема, автомобіль Mercedes-Benz, модель Actros, 2013 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 (далі Автомобіль; а.с.16). Згідно пункту 3 Договору, оплата за вказаний автомобіль здійснюється протягом шістдесяти банківських днів з моменту отримання товару в Україні, готівкою чи банківським переводом.

Вартість Автомобіля згідно виданої фактури від 31.01.2024 №002/2024, становить 10 000 євро (а.с.37).

З метою митного оформлення товару, ввезеного в Україну, 09.02.2024 декларантом позивача до Митниці подано електронну митну декларацію №24UA74U7 (далі МД) для митного оформлення товару Автомобіля, призначення автомобіля: для перевезення напівпричепів, тип двигуна: дизельний, об`єм двигуна: 12 809 куб. см, потужність двигуна: 330 kW, колісна формула: 4х2, що підтверджується копією відповідної митної декларації (а.с.54).

На підтвердження обґрунтованості заявленої в МД митної вартості товару та обраного методу її визначення, одночасно з митною декларацією декларантом подано такі документи: рахунок-фактуру №002/2024 від 31.01.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.04.2017, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24.04.2017, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/2024-1 від 01.02.2024, митна декларація країни експорту 24DE86B0 від 05.02.2024, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 08.02.2024, фото транспортного засобу.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД та долучених документів, митним органом 12.02.2024 прийнято Рішення в якому митну вартість визначено у сумі 15 500 євро (замість 10 000 євро, що була заявлена декларантом).

Прийняття відповідачем оскаржуваного Рішення мотивовано неподанням декларантом документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Так, у Рішенні, митний орган вказав, що … джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA204080/2023/027075 від 25.12.2023, за якою оформлено Сідельний тягач марки Mercedes-Benz, модель Actros, бувший у використанні, ідентифікаційний номер (шассі) - НОМЕР_4 , для перевезення напівпричепів, загальна кількість місць, включаючи місце водія 2, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 12 809 см3, потужність 330 кW, колісна формула 4x2, календарний рік виготовлення 2013, модельний рік виготовлення 2013. Визначена митна вартість: 15 500 євро (а.с.21).

Цього ж дня, 12.02.2024 відповідач прийняв Картку відмови, виходячи з того, що декларантом не подано документи на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару (а.с.20).

09.02.2024 декларантом позивача подано нову митну декларацію №24UA18U3 із внесенням застави (а.с.19).

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 49 МК встановлює, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як уже зазначено вище, відповідно до вимог статті 51 МК митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу, зокрема відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Стаття 57 МК встановлює основний та другорядні методи визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, частиною 2 якої визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Статтею 58 МК встановлено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів (пункт 2 частини першої).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (частина 2).

Відповідно до частини першої статті 52 МК заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно частини другої статті 52 даного Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина 2).

Відповідно до частини першої статті 55 цього Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частинами восьмою і дев`ятою статті 55 МК передбачено, що протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому разі надане забезпечення сплати митних платежів відповідно повертається (вивільняється) або використовується для сплати відповідних митних платежів.

Як уже встановлено судом, декларантом в інтересах позивача були надані митному органу всі необхідні документи для підтвердження заявленої митної вартості при здійсненні митного оформлення, а саме: рахунок-фактуру №002/2024 від 31.01.2024, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.04.2017, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 24.04.2017, зовнішньоекономічний договір (контракт) №02/2024-1 від 01.02.2024, митна декларація країни експорту 24DE86B0 від 05.02.2024, акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 08.02.2024, фото транспортного засобу (а.с.62-71).

Зміст вказаних документів підтверджував заявлену митну вартість ввезеного Автомобіля.

Як передбачено пунктом 3 Договору оплата за Автомобіль здійснюється протягом шістдесяти банківських днів з моменту отримання товару в Україні, готівкою чи банківським переводом.

У зв`язку із чим, сплата 21.03.2024 згідно поданих відповідачу документів, здійснена у відповідності до умов договору.

Водночас, подані відповідачу документи (копії платіжного доручення №4 від 21.03.2024, витягу з рахунку продавця про надходження коштів по рахунку-фактурі №002/2024, лист фірми продавця від 29.03.2024 про повну сплату за куплений транспортний засіб) є саме тими документами, які вимагались митним органом у декларанта позивача, а саме банківським платіжним документом та іншими платіжними документами, що підтверджують вартість товару, у зв`язку із чим посилання відповідача у листі від 18.04.2024 за №7.21-2/15-01/13/1451 про непредставлення документів, які містять у своєму складі відомості про вартість товарів, є помилковими і безпідставними.

Таким чином, відповідачу було подано всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

З приводу документів, визначених пунктом 4 і 5 частини другої статті 53 МК (банківські платіжні документи), на необхідність подання яких вказав відповідач у спірному Рішенні (ще до подання банківських та інших документів), суд вважає їх витребування безпідставним та необґрунтованим так як уже встановлено, згідно умов договору оплата мала бути здійснена протягом шістдесяти банківських днів з моменту отримання товару в Україні.

Окрім цього, в оскаржуваному позивачем Рішенні митний орган зазначив, що перший метод не застосований, зокрема, у зв`язку із ненаданням додаткових документів, передбачених частинами другою і четвертою статті 53 МК, а саме документів, які підтверджують оплату товару, однак жодних обґрунтованих сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару в оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено не було.

Так, відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростував зміст рахунку-фактури від 31.01.2024 №002/2024 (а.с.57), Контракту (а.с.60) та інших поданих митному органу документів у їх сукупності, у тому числі будь-яких відомостей про отримання від компетентних органів Німеччини інформації про не відчуження позивачу автомобіля продавцем чи несплати зазначеної суми коштів за вказаний автомобіль. Навпаки, позивач надав відповідачу лист, в якому продавець (нерезидент) підтвердив повну оплату за проданий автомобіль (а.с.23, 42).

Водночас, згідно позиції Верховного Суду в постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 МК не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

При цьому, у відповідача була можливість перевірити (уточнити) задекларовану вартість імпортованого автомобіля, оскільки в наданих представником позивача документах містяться відомості про продавця, його адресу.

Також, у матеріалах справи наявний акт про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 08.02.2024, складений митним органом, в якому вказано про недоліки автомобіля, а саме: затерто і забруднено салон, пошкоджене ЛФП, наявні сліди корозії, показник одометра 647 088 км (а.с.61).

Як уже вказано вище, позивач придбав автомобіль з певними пошкодженнями і недоліками, з пробігом більше 640 тисяч кілометрів. Водночас, згідно МД №UA204080/2023/027075 від 25.12.2023 (а.с.76), на яку посилається відповідач, будь-які недоліки по технічному стану автомобіля відсутні, пробіг автомобіля не зазначений, а також автомобіль ввозився на територію України не із Німеччини, а з Бельгії, що також має братись до уваги митним органом. Як наслідок, відповідачем не підтверджено, що такий автомобіль може вважатись подібним та аналогічним тому, який придбав позивач.

Разом з тим, обставини, які стали підставою для твердження митного органу про наявність розбіжностей у даних про вартість поставки товару, не були покладені в основу спірного рішення митниці для визначення митної вартості товару. Крім цього, ці документи не запитувалися митним органом.

Крім того, є непідтвердженими твердження скаржника про відсутність офіційного перекладу документів, оскільки як видно із матеріалів справи ухвалою від 22.05.2024 даний позов залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 161 КАС, на виконання вимог якої позивач надав засвідчені переклади письмових доказів, доданих до адміністративного позову, складених іноземною мовою.

Таким чином, під час митного оформлення декларантом надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість автомобіля за ціною договору (рахунку-фактури), згідно з вимогами МК.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість зроблених відповідачем коригувань митної вартості Автомобіля.

Крім того, подані позивачем документи містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже в сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

В підсумку, доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, відповідачем суду не надано, а тому є безпідставними посилання відповідача про недостовірність даних щодо митної вартості автомобіля, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Івано-Франківської митниці залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2024 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
С. М. Кузьмич