Справа № 522/14155/24
Суддя: Шенцева О. П.
Дата ухвалення: 2024-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/212/24
06 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючої судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Міщенко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Сігаєва Павла Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської рада, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач 26 серпня 2024 року звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до інспектора з паркування Одеської міської ради Сігаєва П.О., Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, серія ОДП 0006111 від 17 липня 2024 року, та просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 605,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 липня 2024 року відносно нього інспектором з паркування Сігаєвим П.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія ОДП 0006111, визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП, тобто за порушення правил паркування, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), а саме - несплату вартості користування майданчиком із платного паркування при розміщенні автомобіля Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , і накладено адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 400 грн.
За результатами автоматизованого розподілу справа була передана на розгляд судді Шенцевій О.П.
Ухвалою від 29 серпня 2024 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
До суду 23 вересня 2024 року надійшов відзив Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху на позовну заяву, згідно якого просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.
24 вересня 2024 року до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.
06 листопада 2024 року позивачем подано до суду заяву про проведення судового засідання згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України.
06 листопада 2024 року до суду від представника Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху надійшла заява про проведення судового засідання згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч. 4 ст. 229 та ч. 3 ст. 268 КАС України, суд доходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, без фіксації судового засідання технічними засобами.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, доходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 17.07.2024 інспектором з паркування департаменту транспорту ОМР Сігаєвим Павлом Олександровичем було винесено постанову серії ОДП 0006111 про накладення адміністративного стягнення за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якою позивача було притягнути до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 гривень.
Зі змісту постанови вбачається, що позивач 17.07.2024 об 11 год. 37 хв. за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 21 порушив правила паркування транспортного засобу через несплату вартості послуг користування майданчиком з платного паркування, п.26 ПКМ 1342, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.152-1 КУпАП.
Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки місце, на якому розміщувався автомобіль, не позначено синьою фарбою як ділянка для паркування відповідно до Правил дорожнього руху, через наявність електроопори її розміри значно менше, ніж необхідно для такої ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень має бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.
Предметом судового дослідження за правовідносинами, що виникли між сторонами, є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 400 грн.
Відповідно до пп. 7 п. 4 Правил паркування транспортних засобів, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342, місце для паркування це місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху.
Пунктом 1 розділу 34 Правил дорожнього руху, які затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, що визначає види горизонтальної розмітки, встановлено, що лінія 1.33. має синій колір. У цьому ж пункту зазначено, що лінія 1.33 позначає відведені майданчики для паркування транспортних засобів, розміщені вздовж проїзної частини вулиці, дороги за обумовлених умов (оплата за стоянку, обмежена тривалість стоянки, тільки для використання певною категорією користувачів).
Між тим, позивач зазначає, що місце, на якому перебував автомобіль, синьою фарбою не позначено, а значить воно не відноситься до місць, на яких паркування є оплатним.
Крім того, відповідно до рішення Одеської міської ради № 5286-VI від 27.08.2014 (із доповненнями та змінами від 24.04.2024) «Про затвердження переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів на території м. Одеси» встановлено, що на ділянці вул. Рішельєвської між вул. Жуковського та вул. Єврейська розташовано 40 місць для паркування.
Відповідною фарбою на вказаній ділянці вулиці позначено 25 місць для паркування по лівій стороні, 15 - по правій стороні. При цьому, якщо враховувати за місце для паркування ділянку, на якій 17.07.2024 розміщувався автомобіль Volkswagen Jetta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , це буде 41 місце для паркування, що не відповідає положенням вищевказаного рішення Одеської міської ради.
Як уже зазначалось, так як предметом оскарження є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, чи не порушено права позивача при розгляді адміністративної справи, та інше. Оскільки ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 6 Порядку безоплатного надання (у тому числі через Інтернет) інформації про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), особам, за якими зареєстровані транспортні засоби, та/або безпосереднім користувачам таких транспортних засобів, інформація про адміністративні правопорушення у сфері порушення правил паркування, зупинки та стоянки транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), що розглядаються виконавчим органом відповідної місцевої ради або уповноваженим ним інспектором з паркування, розміщується для ознайомлення на офіційному веб-сайті виконавчого органу відповідної місцевої ради.
Відповідачем до суду не було надано будь-яких доказів, зокрема фотоматеріалів чи відеозапису, що б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 152-1 КУпАП.
При цьому, фотофіксація, яка міститься в матерілах справи підтверджує обставини викладені в позові та спростовує вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Відповідальність за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП настає за порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, та тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Нормами КАС України передбачається право відповідача викласти свої заперечення щодо позову у відзиві. Відповідачем надано відзив на позов, проте у ньому не міститься доказів, які б спростовували твердження позивача, та підтверджували вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 152-1 КУпАП
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від17.07.1997«Про ратифікаціюКонвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод1950року,Першого протоколута протоколів№ 2,4,7та 11Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З наведеного вбачається обов`язок суду врахувати усі обставини, які мають значення для прийняття рішення та дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.
З досліджених матеріалів суд не вбачає в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно зі змістом ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому, на виконання вимог ст. 139 КАС України, та враховуючи правову позицію, викладену 18 березня 2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача, сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн.
За таких обставин, з огляду на вказане та норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 6, 19, 63 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2-14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ст.ст. 227-228, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 250, 268-272, 286, 294 КАС України, ст.ст. 9, 23, 30, 33, 38, ч.1 ст. 152-1, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 278, 280 КУпАП, суд, -
Позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Сігаєва Павла Олександровича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської рада, за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ОДП 0006111, винесену інспектором з паркування Сігаєвим П.О. від 17 липня 2024 року якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 400 гривень за ч. 1 ст. 152-1 КУпАП.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя