Справа № 420/4330/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4330/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

за участю секретаря Бушанської В.І.,

за участю сторін:

від позивача - ОСОБА_1, ОСОБА_3.;

від відповідача - Білоус Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.01.2024 року № 190 «Про порушення вимог КПК України та інших нормативно-правових актів, допущених працівниками сектору дізнання ОРУП №2 в Одеській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади до старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 ;

визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19.02.2024 року №218 /ос "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області;

поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області;

стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 19.02.2024 року до дня поновлення на посаді;

допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області та стягнення на її користь середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу за один місяць;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області внести відповідні виправлення до трудової книжки стосовно звільнення капітана поліції ОСОБА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 вважає, що до неї застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади безпідставно і незаконно, з грубим порушенням ряду вимог закону та її прав, як службовця і громадянки.

Представник позивача вказує, що констатуюча частина оскаржуваного Наказу №190 містить лише опис подій встановлених під час досудового слідства у кримінальному провадженні №0000252 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та, на переконання позивача та її представника, твердження відповідача в Наказі №190 про те, що ОСОБА_1 нібито інсценувала обставини виявлення нею на місці події наркотичних засобів, попередньо узгодивши це із громадянином ОСОБА_2 нічим не підтверджені, та матеріалами досудового розслідування не доведенні, є лише припущеннями.

Також представник позивач зазначає, що з метою належного реагування на пропозицію в одержанні неправомірної вигоди позивачка вчинила ряд дій, та отримала негативну реакцію з боку керівництва у вигляді бездіяльності, а в подальшому й погрози, а саме:

1) в день пропозиції громадянина ОСОБА_2 в отриманні неправомірної вигоди, в месседжері «Вотсап» зателефонувала начальнику СДОРУП №2 ОСОБА_4 , та повідомила про вказаний факт, попередила, що буде звертатись на лінію « 102».

2) склала рапорт про вчинений факт, але реєструвати його ніхто не став, так як на ньому не було резолюції начальника ОРУП №2, який до речі був зайнятий та відмовився ставити резолюцію.

3) у зв`язку із відмовою в прийняті рапорту, Позивачка склала письмову заяву та подала її через скриньку для звернення громадян;

4) прибула на особистий прийом до начальника ОРУП №2 ОСОБА_5 з вказаних підстав;

5) надала пояснення до УВБ ГУНП в Одеській області;

6) Одеським районним управлінням поліції № 2 ГУНП в Одеській області було розпочате досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 02.08.2023 за фактом заяви як службової особи, про вчинення злочину відносно ОСОБА_1 , а саме пропозиції від особи в наданні неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

За твердженням представника позивача, кожний крок, щодо належного реагування на пропозицію в отриманні неправомірної вигоди позивачка також погоджувала з безпосереднім керівником ОСОБА_4 в месенджері «Вотсап», а також постійно зв`язувалась із співробітником УВБ ОСОБА_17 з приводу належного прийняття її заяви. 28.12.2023 року прийнято рішення у кримінальному провадженні №000252, про закриття у зв`язку з відсутністю ознак злочину. Детальні пояснення щодо бездіяльності співробітників УВБ щодо не прийняття від позивачки заяви відносно пропозиції в отриманні неправомірної вигоди, відговорювання від подання такої заяви, наведені в протоколі допиту ОСОБА_1 від 28.11.2023 року.

Разом з тим, щодо не вжиття позивачкою заходів щодо залучення свідків при надходженні пропозиції в отриманні неправомірної вигоди, представник зазначив, що забезпечення свідків було не можливим у зв`язку з їх відсутністю на час події.

Крім того, представник позивача вказує, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві розслідувалось кримінальне провадження №0000252 за ч. 3 ст. 368 КК України, у якому позивачку було допитано в якості свідка. В зв`язку з проведенням досудового розслідування вказаного кримінальним провадженням та фактичною наявністю такого кримінального провадження створило сукупність факторів, що морально-психологічно тиснуть на позивачку. Фактична бездіяльність щодо розслідування кримінального провадження №0000557 розпочатого за заявою ОСОБА_1 та здійснення досудового розслідування №000252 - на думку позивачки є важелем тиску на неї. Сукупність вище вказаного є підставою для постійних стресів та хвилювань, що негативно впливає на стан фізичного та психологічного здоров`я позивачки, та на її думку можуть слугувати фактором для некоректного відображення при проходженні поліграфа.

Окрім того, 16.09.2023 позивачці поступив телефонний дзвінок від керівництва за місцем служби про начебто надані відомості до чергової частини про проведення обшуків за місцем її проживання в рамках кримінального провадження №0000557. Зазначені факти не відповідали дійсності та фактичним обставинам кримінального провадження де остання є заявником про пропозицію в наданні неправомірної вигоди. Внаслідок зазначених дій позивачка отримала морально-психологічну шкоду та шкоду її авторитету, адже остання є співробітником поліції.

Також, відповідно до доданої медичної документації позивачка має хронічне захворювання - «Арахноидальная киста в медиальних отделах в височной области», що також може стати причиною некоректного відображення показників при проходженні поліграфу та погіршенню стану здоров`я позивачки.

Представник позивача наголошує на тому, що матеріали кримінального провадження є тільки офіційним припущенням органу/посадової особи, який/яка проводить досудове розслідування, про те, що конкретна особа причетна до злочину. При цьому, з моменту відкриття кримінального провадження №0000252 Позивачка навіть не набула статусу підозрюваного за ч. 3 ст. 368 КК України, вину у вчиненні злочину не доведено.

Відповідачем надано до суду відзив на адміністративний позов, згідно з яким останній зазначив, що не погоджується із такою позицією позивача, наголошує на тому що під час проведення службового розслідування дисциплінарна комісія аналізувала дії ОСОБА_1 виключно через призму службової дисципліни, в тому числі на підставі відомостей та документів отриманих від правоохоронних органів.

Представник відповідача зазначає, що відповідно наявних у представника Головного управління матеріалів, дисциплінарне стягнення накладене на позивача оскаржуваним наказом було реалізоване шляхом видання наказу ГУНП в Одеській області від 19.02.2024 року №218 о/с, яким позивача призначено на посаду інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області. Тобто позивач не звільнялася зі служби в поліції, не позбавлявся можливості працювати через що відсутні правові підстави для стягнення на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу. З аналогічних причин є безпідставними вимоги стосовно виправлення відомостей в трудовій книжці позивача. Після реалізації дисциплінарного стягнення відносно позивача, до її трудової книжки не вносились записи, оскільки позивач не звільнялась зі служби в поліції.

Також представник відповідача зазначає, що оскаржуваний наказ ГУНП в Одеській області № 190 від 22.01.2024 року не містить жодних посилань на винуватість позивача в межах кримінального провадження, а встановив лише обставини та події, які призвели до резонансної події та відповідно до порушення дисципліни позивачем.

Покликаючись на висновки Верховного Суду, представник відповідача вказує, що відсутність кримінального або адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції. Реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із притягненням позивача до кримінальної відповідальності.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , маючи, достатній стаж в проведенні досудового розслідування, певну обізнаність про порядок проведення досудового слідства щодо злочинів, пов`язаних з корупцією та методи їх документування, в тому числі здійснення негласних слідчих (розшукових) заходів, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та запобіганню подальшого документування її протиправної діяльності, на думку членів комісії, вчинила дії, які призвели до неможливості її викриття (відмовилась від наміру отримання неправомірної вигоди та подала рапорт про пропозицію винагороди). Враховуючи досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_8 знала та розуміла, що вона є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

За твердженням представника відповідача, позивачка своїми діями, пов`язаними з чисельними порушеннями службової дисципліни, дискредитувала звання поліцейського. Дискредитація за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів державної влади та їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують поліцейських та власне органи Національної поліції України, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та в повсякденному житті.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначено, що доводи відповідача є необґрунтованими та такими, що не доводять правомірність своїх рішень.

Також вказується, що посада позивача є нижчою, ніж та, з якої було звільнено Позивачку, а відтак й нижчеоплачуваною. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Також представник відповідача акцентує увагу на тому, що позиція щодо неможливості притягнути працівника поліції до дисциплінарної відповідальності лише на підставі інформації, яка є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та про необхідність встановлення складу дисциплінарного проступку, який є відмінним від складу кримінального правопорушення викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 28.02.2020 у справі №818/1274/17. Натомість, матеріалами службового розслідування не доведено, що ОСОБА_1 , за результатами службового розслідування, притягнуто до дисциплінарної відповідальності, саме як окремого, опосердковано від досудового розслідування, виду стягнення.

Від відповідача до суду надійшли запеперечння на відповідь на відзив, в яких зазначено, що дійсно, матеріали службового розслідування містять певний обсяг матеріалів, які були отримані від органу досудового розслідування. Проте, вказана обставина жодним чином не спростовує доводів представника Головного управління, про те, що дисциплінарна комісія наділена повноваженнями на надання власної оцінки вчиненим позивачем діям або бездіяльності з точки зору службової дисципліни

Стосовно доводів представника позивача про вилучення наркотичних засобів, представник відповідача вказує, що в основу позиції представника позивача в цій частині покладені доводи, що в протокольних поясненнях ОСОБА_1 зазначені обставини які суперечать обставинам встановленим дисциплінарною комісією. Звісно, є цілком логічним що ОСОБА_8 є зацікавленою особою у повідомленні інформації, на підставі якої остання зможе уникнути від відповідальності. В матеріалах службового розслідування наявні пояснення інших осіб які приймали участь в подіях 25.07.2023 року та які повідомляли зовсім іншу інформацію, на відміну від тієї яка викладена в протокольних поясненнях позивача.

В частині тверджень про те, що усі дії позивача з вказаного питання регулювались її керівником Кульчицьким, представник відповідача зазначає, що вказане не підтверджується його поясненнями наданими в рамках службового розслідування та в процесі розгляду даної справи у разі задоволення клопотання про виклик свідка, у сторін та суду буде можливість це з`ясувати. Більш того, у разі виданні позивачу наказу про не повідомлення на гарячу лінію 102 про факт пропонуванні їй неправомірної вигоди, позивач мала законне право його не виконувати.

Доводи про відмову у реєстрації рапорту, на переконання представника відповідача, також не знаходять свого підтвердження, оскільки в наданих матеріалах службового розслідування наявні пояснення посадових осіб чергової частини, про те що жодного рапорту позивач в спірні дні не заносила на реєстрацію.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог.

Також ухвалою суду від 06.03.2024 року розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.05.2024 року продовжено строк підготовчого провадження до 30 днів.

Ухвалою суду від 09.09.2024 року, занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні 10.12.2024 року судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення про відмову у задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 18.03.2011 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах МВС, з 07.11.2015 року проходить службу в органах Національної поліції України, з 23.02.2021 року по 19.02.2024 на посаді старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області та з 19.02.2024 на посаді інспектора сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2023 до УДЗ ГУНП в Одеській області надійшло подання Одеського управління ДВБ Національної поліції України для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування, в якому зазначено, що 07.12.2023 на адресу Одеського управління ДВБ Національної поліції України, у порядку ст. 40, 41 КПК України, для виконання надійшло доручення про проведення слідчих (розшукових) дій від слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві Олександри Малиновської по кримінальному провадженню №0000252 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. В ході виконання доручення встановлено, що службові особи одного із правоохоронного органу в Одеській області, вимагають неправомірну вигоду від громадянина України для себе за не вчинення такою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використання наданої їй влади та службового становища, тобто вчиняють кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 368 КК України. Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що до вимагання неправомірної вигоди у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може бути причетна старший дізнавач сектору дізнання Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до пункту 2 розділу II Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, розділом ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, розділом ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, пунктів 14, 15 розділу IV Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженого наказом Національної поліції України від 09.11.2015 №83 (у редакції наказу Національної поліції України від 31.07.2019 провести за вказаним фактом службове розслідування.

З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин вчинення правопорушення, просять залучити до складу дисциплінарної комісії старшого оперуповноваженого в ОВС Одеського управління ДВБ НПУ підполковника поліції ОСОБА_9 . Копію наказу про призначення службового розслідування направити до Одеського управління ДВБ Національної поліції України в строк до 12.12.2023, а про результати службового розслідування проінформувати в строк до 23.12.2023, із наданням копій висновку службового розслідування та дисциплінарного наказу про притягнення винних осіб до дисциплінарної відповідальності.

19.12.2023 начальником відділу дізнання ГУНП в Одеській області полковником поліції А. Тищенко подано начальнику Головного управління Національної поліції в Одеській області доповідну записку (вих. №52/1596 від 19.12.2023) про те, що 19.12.2023 за вх. № 1857 до відділу дізнання ГУНП в Одеській області надійшло подання Одеського управління ДВБ НПУ для усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування щодо можливих неналежних дій окремих працівників Одеського РУП №2 ГУНП B Одеській області, а саме: вимагання неправомірної вигоди у громадянина ОСОБА_2 , до якого може бути причетна старший дізнавач сектору дізнання ОРУП №2 ГУНП ОСОБА_1 , які встановлені під час виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого y M. Миколаєві по кримінальному провадженню №0000252 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Враховуючи викладене, висловлено прохання надати дозвіл на проведення службового розслідування за фактами викладеними у поданні ОУ ДВБ НПУ та притягнення до дисциплінарної відповідальності винних працівників поліції.

З метою перевірки зазначених відомостей наказом ГУНП в Одеській області від 20.12.2023 року № 3210 призначено службове розслідування.

Позивачем 29.12.2023 року в межах службового розслідування надані письмові пояснення.

За результатом проведення службового розслідування відповідачем складено висновок від 18.01.2024 року, відповідно до якого дисциплінарна комісія вважала за необхідне за порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, пунктів 1, 2, 6, 9 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 5, 7, 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, ст.ст. 2, 9, ч. 1 та ч. 2 ст. 237 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п. 7 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилось в неналежному проведенні огляду місця події та вилучення наркотичних речовин в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000223, не вжитті заходів щодо залучення свідків при надходженні їй пропозиції в отриманні неправомірної винагороди в письмовому не повідомленні про пропозицію безпосереднього керівника, несвоєчасному (понад 24 години) повідомленні керівника про самостійне виявлення злочину, що призвело до невчасної реєстрації кримінального провадження за ст. 369 КК України, а також, вчинення нею дій проти інтересів служби, які суперечать покладеним на неї службовим обов`язкам, підриває авторитет та довіру до поліції, проявлені нещирості під час службового розслідування, до капітана поліції ОСОБА_1 (0017990), старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з займаної посади;

враховуючи встановлені під час службового розслідування факти порушення капітаном поліції ОСОБА_1 вимог антикорупційного законодавства України, вирішити питання щодо виконання вимог пункту розділу ІІ Положення про Єдиний державний реєстр осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018 № 166 (зі змінами).

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області №190 від 22.01.2024 року, згідно з висновком службового розслідування, за порушення вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII, пунктів 1, 2, 6, 9 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абзаців 2, 3, 5, 7, 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, ст.ст. 2, 9, ч. 1 та ч. 2 ст. 237 КПК України, п. 3 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п. 7 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, що виразилось в неналежному проведенні огляду місця події та вилучення наркотичних речовин у межах кримінального провадження №0000223, не вжитті заходів щодо залучення свідків при надходженні їй пропозиції в отриманні неправомірної винагороди, у письмовому неповідомленні про пропозицію безпосереднього керівника, несвоєчасному (понад 24 години) повідомленні керівника про самостійне виявлення злочину, що призвело до невчасної реєстрації кримінального провадження за ст. 369 КК України, а також, вчинення нею дій проти інтересів служби, які суперечать покладеним на неї службовим обов`язкам, підриває авторитет та довіру до поліції, проявленні нещирості під час службового розслідування, до капітана поліції ОСОБА_1 (0017990), старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області, застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

З наказом №190 від 22.01.2024 року позивач ознайомлена 30.01.2024 року про що свідчить її особистий підпис.

Наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області «По особовому складу» від 19.02.2024 року №218о/с відповідно до абз. 5 п.3 ч. 1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» капітана поліції ОСОБА_1 (0017990) інспектором сектору ювенальної превенції відділу превенції Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, в порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення, звільнивши її з посади старшого дізнавача сектору дізнання цього ж районного управління поліції. Установити посадовий оклад 2400 гривень та надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 40 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби в поліції.

Позивач, не погоджуючись з наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 22.01.2024 року № 190 «Про порушення вимог КПК України та інших нормативно-правових актів, допущених працівниками сектору дізнання ОРУП №2 в Одеській області та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності» щодо застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади до старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 та наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 19.02.2024 року №218 /ос "По особовому складу" в частині звільнення капітана поліції ОСОБА_1 з посади старшого дізнавача сектору дізнання Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, регламентовано Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580- VIII (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №580- VIII).

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-УІІІ поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частина перша та друга статті 19 Закону №580-УІІІ).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року №2337- VIII.

Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша статті 1 Дисциплінарного статуту).

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського;

2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій;

3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського;

4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень;

5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності;

6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними;

7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Згідно статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (частина перша та друга статті 16 Дисциплінарного статуту).

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:

1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

2) підстава для призначення службового розслідування;

3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного

проступку;

4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;

5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;

10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;

11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893.

Згідно з розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;

підстава для проведення службового розслідування;

форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове

провадження).

У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.

В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час. місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України "Про захист персональних даних"), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в нього діянні ознак дисциплінарного проступку;

відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 4 Розділу 1 Порядку №893 зазначено, що в наказі про призначенні - службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії - визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно і проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування не відомо). Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

З матеріалів справи вбачається, що під час проведення службового розслідування 29.12.2023 року позивачем надавались письмові пояснення.

Так, позивачем в поясненнях зазначено, що: « 24.07.2023 я згідно книзі розстановки нарядів заступила на добове чергування у складі СОГ поліцейської станції «Авангард», що розташована за адресою : Одеська обл., Одеській р-н, смт Авангард, вул. Базова 20.

25.07.2023 приблизно 00:06 від чергового, хто саме чергував я не пам`ятаю, чергової частини ОРУП № 2 я отримала вказівки про необхідність здійснити виїзд до блокпосту №7 за попередньою інформацією службовців Нацгвардії під на вказаному блокпості виявили наркотичні засоби у особи, у складі СОГ виїхала на виклик до Блокпосту 7, що розташований на Овідіопольській дорозі біля кола 7 км.

Прибувши на місце вказаної події я побачила співробітників національної гвардії України, та - раніше мені не відомих 2 осіб чоловічої статі біля транспортного засобу, д.н.з. та марку автомобіля я не пам`ятаю, лише можу сказати що автомобіль був начебто синього кольору.

Підійшовши до співробітників НГУ у я запитала що трапилось та чому саме було викликано СОГ. Співробітники НГУ повідомив мені, що під час несення служби на вказаному блокпосту ними було зупинено вищезазначений автомобіль. Під керуванням особи кавказької зовнішності який зі слів був водієм таксі, та пасажир вказаного транспортного засобу перевозив наркотичні засоби в належній йому сумці.

Після цього я вказала співробітникам НГУ знайти двох понятих для проведення огляду місця події на відеокамеру. Далі я підійшла до водія вказаного транспортного засобу який нервував та хотів поїхати до дому у зв`язку з комендантською годиною, та пояснила йому, що зараз буде проведено необхідну слідчу дію, після якої він може поїхати в необхідному йому напрямку.

Співробітник СКП ОРУП №2 Нечепуренко спілкувався з пасажиром вказаного транспортного засобу у якого було виявлено можливо наркотичну речовину.

Після чого я підійшла до переднього пасажирського сидіння, дверцята якого були відчинені, та побачила на передньому пасажирському сидінні сумку чорного кольору та хаотично розкидані предмети, речі, прозорий поліетиленовий зіп пакет з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, паперовий згорток, пакет зеленого кольору з речовиною рожево-білого кольору.

Далі я запитала у співробітників НГУ чому дані речі розкидані по всьому периметру сидіння. На що вони повідомили, що вони вивернули вміст сумки та з якої хаотично випали вказані предмети та речі.

Далі я покликала пасажира, який був власником вказаної сумки, та попросила представитися. Він назвався як ОСОБА_2 .

Після цього я запитала його кому належить дана сумка речі та речі які знаходились біля сумки. На що він мені відповів що це його сумка та всі речі які знаходились біля сумки на сидінні - це речі які були в його сумці. Далі я запитала чи згоден він добровільно видати належні йому речі, на що він погодився. Після цього я запитала як саме були розташовані дані речі в сумці, та він мені відповів як саме дані речі було розташовано.

Після цього я йому запропонувала скласти дані речі та предмети до сумки з метою його не уникнення від кримінальної відповідальності. Після чого я та він почали все складати до його сумки. Я йому допомагала все складати до сумки та, при цьому, спостерігала за ним, щоб він нічого не викинув та не з`їв. Також за даним процесом спостерігали приблизно 7 співробітників НГУ, 2 співробітників поліції, які несли службу на даному блокпості, та співробітник СКП.

Після того приїхали понятті та було розпочато огляд місця події з відеофіксацією та за участю 2 понятих, та 2 учасників процесуальної дії, а саме співробітника НГУ (як звати я не пам`ятаю) та ОСОБА_2 .

В ході огляду місця події ОСОБА_2 добровільно видав з належної йому сумки, як він зазначив наркотичні засоби (точно пам`ятаю що там було: зелений пакет з речовиною рожево білого кольору та паперовий згорток з речовиною рослиного походження, та зіп-пакет з речовиною рослинного походження). В ході огляду місця події дані предмети було поміщено до спеціального сейф пакету (номер не пам`ятаю), який було скріплено підписами учасників процесуальної дії. Після цього огляд місця події було завершено. Далі оперуповноважений СКП відібрав пояснення у ОСОБА_2 , а я в цей час спілкувалася з співробітниками НГУ.

Далі ОСОБА_2 разом з таксистом поїхали у невідомому мені напрямку, а я з іншими членами СОГ повернулась до поліцейської станції «Авангард» де внесла по даному факту відомості до ЄРДР за ознаками злочину передбаченого ч.І ст.309 КК України.

25.07.2023 з ранку було призначено процесуальних керівників з числа прокурорів Чорноморської окружної прокуратури. В цей же час, після призначення процесуальних керівників, я звернулась з клопотанням про накладення арешту на предмет та речі, які було вилучено у ОСОБА_2 .

Ухвалою слідчого судді Біляївського р/с Одеської області накладено арешт на вилучене майно. В цей же день я винесла постанову про призначення експертизи вилучених у ОСОБА_2 предметів.

В подальшому, точну дату та час я не пам`ятаю коли, я виходила з поліцейської станції до мене підійшов ОСОБА_2 з невідомою мені жінкою та вони бажали поспілкуватися. В цей час ОСОБА_2 повідомив, що він збрехав та він є раніше засуджений за вироком 2023 року, та в нього на утриманні є 3 дітей, а також просив знайти вирішення з даної ситуації. На що я йому повідомила, що коли прийде назначена мною експертиза, то тоді буде зрозуміло до якої відповідальності він буде притягуватися. Також я йому наголосила, що якщо в нього є якісь зауваження, або заперечення, то він може звернутися до мого керівництва яке знаходиться в ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області.

Наступного дня він знову прийшов до поліцейської станції «Авангард» та я наказала черговому його не впускати до мене, так як я його не викликала.

В подальшому, точну дату я не пам`ятаю, але в цей день я чергувала та приблизно о півночі до поліцейської станції «Авангард» прийшов ОСОБА_2 та намагався потрапити до мене, але його тоді не пустили.

Далі, через декілька днів, до мене в кабінет безпідставно та без виклику ввірвався ОСОБА_2 та просив з ним поговорити. Я його запитала, що він хоче. На що він голосно та виразно сказав «я собрал для вас 3 тысячи доларов, давайте поедем ко мне домой и заберем их». Далі я його запитала не упоровся чи він, але він наполягав щоб я йому порекомендувала адвоката. На що я йому відмовила та порекомендувала звернутися до центру безоплатної правової допомоги та попросила покинути приміщення.

Далі спустилася до чергового та запитала чого він його впустив до приміщення, а він мені відповів, що той йому вказав, що прийшов до мене на відмітку.

Після чого мною було сповіщено мого безпосереднього керівника про провокативну ситуацію, та я запропонувала зробити повідомлення 102 та зафіксувати даний факт. Але керівник сказав, що так це не робиться та дану ситуацію необхідно обговорити з прокуратурою та вищим керівництвом.

Я йому, ще декілька разів телефонувала та прохала зареєструвати мій рапорт про пропозицію надання мені неправомірної вигоди, але він мені не дозволив зареєструвати мій рапорт.

Після чого я віднесла мій рапорт до чергового чергової частини, але він його не зареєстрував, так як сказав, що на ньому відсутня резолюція керівника. Тоді я повідомила керівнику, що я сама звернусь до Одеського управління ДВБ з вказаною заявою, але мій керівник сказав мені, що треба заспокоїтися. Через деякий час мені зателефонував співробітник Одеського управління ДВБ НПУ ОСОБА_17 який в телефонній розмові запитав чи дійсно я бажаю писати заяву за вказаним фактом. На що я повідомила, що бажаю, але він мене почав відговорювати від цього, та на цій підставі між нами стався словесний конфлікт.

Після цього я поїхала до начальника ОРУП2 ОСОБА_5 на прийом з приводу ситуації, яка в мене сталась.

Після цього мою заяву було прийнято та за моєю заявою були внесені відомості до ЄРДР за ст. 369 КК України. Коли прийшов висновок експерта відносно наркотичної речовини, вилученої у ОСОБА_2 , мені стало відомо, що дана речовина є наркотичною у великих розмірах.

Відразу ж в цей час я винесла постанову про перекваліфікацію даного кримінального правопорушення з ч. 1ст. 309 КК України ч. 2 ст. 309 КК України та внесла не відкладно відповідні відомості до ЄРДР, після чого т.в.о. начальника СУ ОРУП №2 Шпитко Олег забрав в мене матеріали даного кримінального провадження та відвіз в Чорноморську окружну прокуратуру.

З того часу ні матеріалів кримінального провадження, а ні ОСОБА_2 я не бачила.

Також бажаю зазначити, що близько місяця назад згідно ЄРДР за мною перестали обліковуватися матеріали вказаного кримінального провадження.»

Також, під час надання позивачем пояснень, старшим дізнавачем ВД ГУНП в Одеській області поставлені позивачу такі питання та отримані відповіді, зокрема:

«Питання: 3 ким ви були в складі СОГ 25.07.2023 та хто з членів СОГ присутній був під час реагування на описану вище Вами подію виявлення наркотичних засобів в гр. ОСОБА_2 .?

Відповідь: я не пам`ятаю точно, однак в ході мого допиту співробітниками ОУ ДВБ НП України в межах кримінального провадження № 0000252 від 25.07.2023 за ч. 3 ст. 268 КК України мені від співробітників ОУ ДВБ НП України стало відомо, що зі мною в СОГ вказаного дня був співробітник СКП на прізвище « ОСОБА_17 », достеменно пам`ятаю, що саме співробітник СКП приймав пояснення від ОСОБА_2 під час збору першочергових матеріалів. Співробітників, які несли зі мною службу в складі СОГ 25.07.2023 можна встановити в книзі нарядів.

Питання: коли Вам стало відомо про досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000252 від 25.07.2023 за ч.3 ст. 268 КК України?

Відповідь: точної дати я не пам`ятаю, про кримінальне провадження мені стало відомо під час допиту в якості свідка в межах вказаного кримінального провадження,

який відбувся 28.11.2023 року.

Питання: Ви після документування правопорушення 25.07.2023 на блокпості № 7 за фактом зберігання в ОСОБА_2 наркотичних засобів та після внесення відомостей до ЄРДР за вказаним фактом обмінювалися номерами мобільних телефонів із ОСОБА_2 .? спілкувалися з ним за допомогою засобів мобільного зв`язку, можливо за допомогою мобільних додатків типу «вайбер», «ватсап»?

Відповідь: я не пам`ятаю, так як пройшло забагато часу.

Питання: 3 Вашого пояснення відомо, що другий раз до Вас прийшов ОСОБА_2 , ви його не прийняли, так як не викликали його. Втретє він до Вас ввірвався в кабінет, де запропонував вам грошові кошти в сумі 3 (три) тисячі доларів США, Ви можете сказати прямий текст з яким звернувся до Вас ОСОБА_2 ?

Відповідь: я чітко пам`ятаю, що він голосно та чітко промовив:- «я собрал для вас 3 тисячи доларов, поехали ко мне домой заберем их».

Питання: які Ваші були першочергові дії після почутої фрази: - «я собрал для вас 3 тисячи доларов, поехали ко мне домой заберем их»?

Відповідь: я відмовила та попросила ОСОБА_2 покинути приміщення мого кабінету, та перша думка була в мене зробити реєстрацію на спеціальну лінію « 102» про вказану подію, однак я вирішила зателефонувати керівнику ОСОБА_4 , що і зробила та розповіла йому про вказану ситуацію, також повідомила про намір здійснити реєстрацію « 102», на що він повідомив мені сказав, що так в даних ситуаціях не робиться, він має піти до керівника та прокуратури розповісти про вказану ситуацію. ОСОБА_4 сказав, що перетелефонує мені та повідомить мені як діяти.

Питання: Ви можете назвати день коли до Вас до кабінету ввірвався ОСОБА_2 та промовив вищевказану фразу «я собрал для вас 3 тисячи доларов, поехали ко мне домой заберем их»? як ви сприйняли вказані слова?

Відповідь: точно не пам`ятаю приблизно 28-29 липня 2023 року, в даний день я була на добовому чергуванні в складі СОГ. Спочатку, після почутого я перебувала можна сказати в «шоковому» стані, через те, що описана ситуація в мене була вперше за всі роки служби в ОВС, також я розуміла, що про цей факт потрібно доповісти на спецлінію 102 що б і зробила, однак мені не дозволив цього зробити ОСОБА_4 Хочу додати, що в цей же день я склала рапорт, в якому детально описала вищевказану подію, однак мені відмовили в його реєстрації на черговій частині через відсутність на ньому резолюції начальника ОРУП №2 Донця А. Через те, що не було належного реагування з сторони мого безпосереднього керівника ОСОБА_4 на моє повідомлення про вказану подію я вирішила самостійно поїхати до начальника ОРУП №2 Донця А., що і зробила в кінці липня. ОСОБА_5 сказав мені негайно їхати до ОУ ДВБ НП України, де написати заяву про вказану подію, що я і зробила. Прибувши до ДВБ НП України, цього ж дня (дати не пам`ятаю) я намагалася написати заяву про вчинення злочину, а саме пропозиції мені неправомірної вигоди ОСОБА_2 . Хочу зазначити, що до мене ніхто із працівників ОУ ДВБ НП України не вийшов, в телефонній розмові із працівником ОУ ДВБ ОСОБА_17 , останні повідомив мені, що мені необхідно написати самостійно заяву та кинути її до скриньки, що розташована в загальному доступі біля приміщення ОУ ДВБ НП України, в зазначений день в мене не відбирали пояснення, а через якийсь період часу я переписала вказану заяву та в мене співробітниками ОУ ДВБ відібрано пояснення. Мені відомо, що за моєю заявою внесені відомості до ЄРДР №0000557 від 02.08.2023 за ч. 3 ст. 369 КК України.

Питання: Вам відомі вимоги ЗУ «Про запобігання корупції» вразі отримання пропозиції неправомірної вигоди? вказані вимоги Вам доводилось Вашим керівництвом?

Відповідь: Так, мені відомі вимоги вказаного закону, зокрема як діяти під час отримання пропозиції неправомірної вигоди.»

Між тим, відповідно до висновку службового розслідування за фактом виявлення порушення службової дисципліни дисциплінарною комісією встановлено, що 19.12.2023 за вх. № 1857 до відділу дізнання ГУ НП в Одеській області надійшло подання Одеського управління ДВБ НПУ для усунення виявлення недоліків та вжиття відповідних заходів реагування щодо можливих неналежних дій окремих працівників Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області, а саме: вимагання неправомірної вигоди у громадянина ОСОБА_2 , до якого може бути причетна старший дізнавач сектору дізнання ОРУП № 2 ГУНП ОСОБА_1 , які встановлені під час виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві по кримінальному провадженню №0000252 від 25.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході проведення службового розслідування скеровано запит до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві для надання відомостей про встановлені обставини в ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000252 від 25.07.23 за ч. З ст. 368 КК України, які окремо або в своїй сукупності вказують на порушення ОСОБА_1 положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій поліцейського, відомостей що дискредитують вказаного поліцейського підтверджують порушення ним етичних норм поведінки, тощо.

За результатами вивчення та аналізу копій матеріалів вказаного кримінального провадження, встановлено, що відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000252 за ч. 3 ст. 368 КК України, внесені за заявою ОСОБА_2 1991 р.н., про прийняття мір правового характеру до слідчого, який вимагає в нього неправомірну вигоду в сумі 5000 доларів США, за не притягнення його до кримінальної відповідальності в межах кримінального провадження №0000223, з якою він 25.07.2023 звернувся до Одеського управління ДВБ НП України.

В ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000252 від 25.07.2023 за ч.3 ст.368 КК України, під час проведення окремих слідчих дій зафіксовано ряд порушень допущених старшим дізнавачем ОСОБА_1 під час першочергових слідчих дій в кримінальному провадженні №0000223 від 25.07.2023 за першочерговою правовою кваліфікацією - ч. 1 ст. 309 КК України. З протоколу допиту в якості свідка в межах кримінального провадження №0000252 ОСОБА_2 відомо, що 24.07.2023 близько о 23 годині 40 хвилин він рухався в автомобілі з незнайомим йому чоловіком, які надавав йому послуги «таксі», автомобіль зупинили на блокпості біля ТОВ «Промтоварний ринок», в цей час він перебував на передньому пасажирському сидінні. В ході спілкування із ОСОБА_2 службові особи Нацгвардії та поліції які несли службу на вказаному блокпості, було виявлено в нього наркотичні речовини у вигляді амфетаміну та канабісу. В ході реагування вказаними службовими особами виявлені наркотичні речовини були вилучені та поміщені на переднє пасажирське сидіння автомобіля, викликано СОГ. Після прибуття СОГ, старшим дізнавачем ОСОБА_1 , після отримання пояснень про подію від службових осіб, які несли службу на вказаному блокпості, про обставини та порядок виявлення у ОСОБА_2 наркотичних речовин, вона візуально оглянула їх та почала самостійно, до початку проведення огляду місця події переупаковувати виявлені наркотичні речовини, упакувавши їх в один пакет. У подальшому дізнавач ОСОБА_8 наказала ОСОБА_2 покласти до сумки наркотичні речовини. Після інсценування події виявлення наркотичних речовин, старшим дізнавачем ОСОБА_8 запрошено понятих та розпочато огляд місця події.

Після проведення огляду місця події, в ході якого було вилучено наркотичні речовини з капоту автомобіля ( ОСОБА_2 дістав їх із власної сумки та добровільно виклав на копот автомобіля) старшим дізнавачем ОСОБА_1 був опитаний ОСОБА_2 .. Зі слів ОСОБА_2 під час спілкування старший дізнавач ОСОБА_8 взяла в нього номер особистого мобільного телефону та повідомила, що зателефонує через годину. Близько 02 години ранку

25.07.2023 ОСОБА_8 зателефонувала ОСОБА_2 за допомогою мобільного додатку «Вайбер» з контакним номером акаунту НОМЕР_1, повідомила, що вона зважила наркотичні речовини, вилучені у ОСОБА_2 та встановила масу вилученого амфетаміну - 4 грамів, вказала, що це великий обсяг та дії Стоянова будуть кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

В ході розмови повідомила ОСОБА_2 , що йому необхідно прибути о 06 годині 30 хвилин до відділку поліції з метою обговорення вказаної ситуації. У вказаний час ОСОБА_2 прибув до ТОВ «Промтоварний ринок», на якому розміщений поліцейський відділ, де працює старший дізнавач ОСОБА_1 , зателефонував за допомогою мобільного додатку «вайбер» ОСОБА_1 , однак вона не відповідала, після чого написав їй повідомлення в зазначеному мобільному додатку, що чекає її на вулиці біля відділку поліції, на що остання відповіла, що зараз вийде до нього. Далі прямий текст допиту:- "Через декілька хвилин до мене вийшла ОСОБА_1 з вказаного вище приміщення, та ми сіли до її автомобіля марки «Нісан Тііда», д.н.з. якого я не пам`ятаю. Перебуваючи в салоні автомобіля на моє запитання, що ми будемо робити та чи є можливість якось пом`якшити статтю, вона мені відповіла, чи є в мене із собою грошові кошти. На вказане я відповів, що немає, так як тільки о 02:00 годині приїхав додому, а зараз о 07 ранку я вже у неї. На вказане вона запитала, скільки можу їй запропонувати, при цьому зазначила, що гроші необхідно їй надати до 10:00 ранку цього ж дня, оскільки їй до цього часу необхідно вже призначити відповідну експертизу. На що я їй відповів, що до ранку будь-яких грошей зібрати не зможу, а за цей день можу знайти лише 500 доларів США. На вказане вона посміхнулась, та сказала, що для того щоб закрити цю справу за фактом вилучення в мене наркотичних засобів, буде необхідно дещо більша сума, зазначила, щоб я добавив до 500 доларів США ще один нулик, що становить 5000 доларів".

В наданих дисциплінарній комісії матеріалах кримінального провадження наявні підтвердження показів в частині приватного спілкування із старшим дізнавачем ОСОБА_1 за допомогою мобільного додатку «Вайбер» з ОСОБА_2 - зображення екрану телефону останнього, а саме відомостей з додатку «вайбер», спілкуванням з абонентом Lina мобільний телефон НОМЕР_1 , вказаним мобільним номером користувалася та користується старший дізнавач ОСОБА_1 . За результатом вивчення та аналізу дисциплінарною комісією копій матеріалів із зорбраженнями екрану мобільного телефону належного ОСОБА_2 встановлено, що йому дійсно телефонувала за допомогою мобільного додатку «вайбер» ОСОБА_1 о 02 годині 26 хвилин 25.07.2023. Цього ж дня ОСОБА_2 телефонував їй о 06 годині 41 хв., вхідний дзвінок ОСОБА_1 не прийняла, після чого ОСОБА_2 написав їй повідомлення : - «доброе утро» о 06 год. 42 хв., після чого знову здійснив дзвінок о 06 год. 43 хв., на який ОСОБА_1 не відповіла. О 06 год. 44 хв. ОСОБА_2 написав повідомлення ОСОБА_1 : - «я тут, возле отделения», на вказане повідомленння о 07 годині 5 хвилин старший дізнавач ОСОБА_1 відповіла: - « 5 минут выхожу», ОСОБА_2 у відповідь відправив їй повідомлення: - «ок».

Далі ОСОБА_2 скидає ОСОБА_1 фотокопію вироку суду двома окремими зображеннями о 08 годині 08 хвилин 25.07.2023, на отримані зображення о 08 годин 12 хвили ОСОБА_1 відповідає повідомленнями наступного тексту: - «вступил в силу», «Ты отмечаешься уже», ОСОБА_2 надіслав повідомлення у відповідь: -«нет еще я приходил 15 числа по месту прописки, девочки сказали прийти по их звонку в начале месяца», відповідь ОСОБА_1 : - «ясно». ОСОБА_2 о 08 год. 15 хв. Надсилає повідомлення «ничего нельзя сделать?», відповідь ОСОБА_1 «думаю нет. Я тебе объяснила уже» повідомлення направлено о 08 год. 18 хв. Від ОСОБА_2 надійшло повідомлення ОСОБА_1 о 08 год. 18 хв.: «максимум что я смогу выжать из себе и родных это можут 1 к. до вечера... но ето максимум честное слово! Больше точно никак», «помогите прошу», у відповідь на вказані повідомлення ОСОБА_8 відповіла: - «ничего не поняла», «хорошо», «наберу», ОСОБА_2 у відповідь надіслав повідомлення: - «спасибо, жду вашего звонка».

Разом з тим, судом досліджено пояснення чергових та помічників чергових ОСОБА_36 (15.01.2024), ОСОБА_37 (15.01.2024), ОСОБА_38 (15.01.2024), ОСОБА_39 (15.01.2024), ОСОБА_40 (15.01.2024), відповідно до яких, під час несення добового чергування в черговій частині ПС "Авангард" зазначеними особами в період з 25.07.2023 по 30.07.2023, старший дізнавач ОРУП №2 капітан поліції ОСОБА_1 з будь-якими рапортами не зверталась.

Також, в ході службового розслідування, 27.12.2023 надані пояснення ОСОБА_4 , в яких надав наступні відповіді на питання, зокрема:

«Питання: після внесення відомостей до ЄРДР за №0000223 від 25.07.2023, кого Ви призначали дізнавачем по вказаному кримінальному провадженні?

Відповідь: «точно не пам`ятаю, за вказаних обставин мав би призначити ОСОБА_1 дізнавачем.

Питання: згідно відомостям ЄРДР, а саме картки руху кримінального провадження за №0000223 від 25.07.2023, Вами внесено відомості до ЄРДР о 09 годині 15 хвилин, в цей же час Ви прийняли вказане провадження в своє провадження, Вами була винесена постанова про доручення здійснення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, постанова про створення групи дізнавачів в кримінальному провадженні №0000223? якщо так, то хто входив до групи дізнавачів та хто був старшим групи?

Відповідь: я точно не пам`ятаю, однак враховуючи, що ОСОБА_1 здійснювала досудове розслідування в даному кримінальному провадженні та приймала процесуальні рішення вона була страшим дізнавачем по даному кримінальному провадженню.

Також, я хочу додати що 28.07.2023 у вечірній час ОСОБА_1 зателефонувала мені та повідомила, що до неї під час добового чергування 27.07.2023, в нічний час до приміщення поліцейської станції, через чергову частину, звернулася особа, яка попередньо є правопорушником по кримінальному провадженні № 0000223 на прізвище « ОСОБА_2 », в них відбулася розмова в її службовому кабінеті, в ході розмови вказана особа просила сприяння в старшого дізнавача ОСОБА_1 для уникнення його від кримінальної відповідальності за грошову винагороду в кримінальному провадженні по факту вилучення в нього наркотичних засобів. Зі слів ОСОБА_1 мені відомо що ОСОБА_2 пропонував їй 3 (три) тисячі доларів США за сприяння в закритті кримінального провадження, які він хотів передати їй в той же день для чого їй потрібно було поїхати до його місця проживання, зі слів ОСОБА_1 вона категорично відмовилася від вказаної неправомірної пропозиції. Я порадив ОСОБА_1 написати письмовий рапорт на ім`я начальника ОРУП №2 та звернутися до ДВБ НП України.

Про вказану подію я в усній формі доповів начальнику ОРУП №2 ГУНП в Одеській області Андрію Донцю. На що він вказав щоб ОСОБА_1 негайно писала рапорт та звернулася до ОУ ДВБ НП України.

Мені відомо, що ОСОБА_1 про вказані обставини склала рапорт та звернулася із заявою до ОУ ДВБ НП України.

Більшої інформації по обставинам вказаних ОУ ДВБ НП України в поданні мені нічого не відомо.

Стосовно руху кримінального провадження № 0000223 можу пояснити наступне, що у відповідності до висновку судово-хімічної експертизи вилучений предмет в Стоянова 25.07.2023 є наркотичними засобами та маса наркотичного засобу, якого саме я не пам`ятаю, у великих розмірах. Вказане кримінальне провадження перекваліфіковане з ч. 1 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 309 КК України та передане до слідчого відділу ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області 24.10.2023 згідно відомостям ЄРДР, разом з тим, кримінальне провадження було спрямоване до Чорноморської окружної прокуратури з метою зміни органу досудового розслідування близько за місяць до зміни органу в ЄРДР.

Іншою інформацією з приводу вказаних в поданні я не володію.»

Разом з тим, під час проведення службового розслідування, а саме 05.01.2024 року опитаний ОСОБА_2 , який надав такі пояснення та відповіді на поставлені питання:

«В ніч на 25.07.2023 року я рухався автомобілем марки «нісан ліф» д/з якого не знаю, водій вказаного автомобіля надавав мені послуги перевезення (таксі), особа водія мені також не відома. В дорозі до пункту призначення біля промислового ринку 7 кілометра на блокпосту нас зупинили військові з працівниками поліції, даних яких я не пам`ятаю.

В ході розмови та перевірки документів у водія попросили відкрити багажник, що він і зробив також працівники поліції попросили а мене показати вміст моєї сумки, яка була в мене на плечах на що я погодився, показав вміст сумки, а саме виклав речі із сумки на капот автомобіля. В гаманці працівники поліції в мене виявили пакетик із амфетаміном близько 1 грамму, та ще один маленький зіп-пакет з подрібленою рослиною марихуани.

Після чого працівники поліції викликали слідчо-оперативну групу, яка приїхала близько через одну годину.

Після опівночі 25.07.2023 до вказаного блокпосту приїхала слідчо- оперативна група в складі трьох осіб, старшим вказаної групи була дізнавач ОСОБА_1 , водій та молодий співробітник, здається оперуповноважений.

Співробітники поліції покликали на місце двох понятих, чоловічої статті та вказаний дізнавач запропонувала під відеофіксацію вилучити в мене виявлені наркотичні засоби, я не знав на казаний час чи законно проводяться вказані слідчі дії, однак я дійсно зберігав вказані наркотичні засоби при собі для власного вживання, розумів що вказані діяння є протизаконними та не чинив опору працівникам поліції і добровільно видав належні мені наркотичні засоби у кількості 1 пакетика з пакетиками з амфетаміном загальною масою до 1 граму та пакетиком з марихуаной до 1 граму.

Також, хочу додати, що до початку ведення відеофіксації та заповнення протоколу дізнавачем ОСОБА_1 було особисто оглянула мою сумку, яка була на капоті автомобіля та мій гаманець, в якому була вказана речовина та склала їх в загальний пакет, мотивуючи вказані дії, що швидше закінчити документування вказаної події.

Також, я впевнений в тому, що дізнавач ОСОБА_1 в ході проведення документування та заповнення протоколу не упакувала належним чином вилучені в мене наркотичні речовини, а саме вона їх для вигляду поклала до спеціального пакету однак його не заклеїла, ні я ні інші присутні поняті не лишали підписи на вказаному пакеті.

Після вилучення в мене наркотичних речовин, мене опитав співробітник поліції, хто саме я не пам`ятаю, я надав правдиві пояснення по вказаним обставинам, що вказана речовина, яку вилучили належить мені.

Коли я почув від ОСОБА_1 , що слідчі дії завершені та вони повертаються до відділку, я з власної ініціативи підійшов до неї, поставив питання з приводу подальших моїх дій по описаним вище обставинам, на що вона відповіла мені що набере мене та пояснить мені, що далі робити. Після чого, слідчо-оперативна група поїхала, та я з водієм також поїхали з вказаного місця.

Близько через годину після завершення вказаних слідчих дій до мене на мій особистий мобільний телефон ( НОМЕР_2 ) на мобільний додаток «вайбер» заателефонувала поліцейська ОСОБА_1 та сказала прийти до відділку о 07 годині ранку.

Я прийшов біля 07 години ранку, зателефонував їй на мобільний додаток «вайбер» вона скидала мій виклик, та чекав на вулиці близько однієї години поряд з поліцейською дільницею «Аванград» на території ринку 7 кілометру.

Близько 08 години ранку 25.07.2023 року ОСОБА_1 вийшла на вулицю з відділку, сказала відійти з нею та ми пішли до її автомобіля, ОСОБА_1 почала мені казати, що їй стало відомо, що я раніше засуджений та мені загрожує реальний термін покарання, я почав просити в неї підказати мені як отримати мінімальне покарання, та чи можу я якось вплинути на вказану ситуацію. На що поліцейська ОСОБА_1 сказала мені: - «Что ты можешь мне предложить», я, в цей час будучи під впливом залякувань ОСОБА_1 про реальний термін, сказав, що можу дати їй 500 доларів США в цей же день, на що вона посміхнулась та сказала, що це не серйозно в моєму випадку та сказала, що потрібно мінімум добавити один нуль до вказаної мною суми, після чого в нас продовжилась розмова в зазначеному контексті я запропоновував їй одну тисячу доларів США, вона відповіла, що це недостатньо, розмова закінчилась тим, що ОСОБА_1 аби я йшов вона зателефонує мені пізніше.

Після чого я почав обмірковувати все, прийшов додому розповів все співмешканці своїй та вирішив написати заяву до ОУ ДВБ НП України, вказаного дня, тобто 25.07.2023 я поїхав особисто до ОУ ДВБ НП України де написав заяву про те, що в мене співробітник поліції ОСОБА_1 вимагає неправомірну вигоду.

В цей же день мені надали відомості, що за моєю заявою розпочато досудове розслідування та погодився співпрацювати в межах досудового розслідування для документування протиправної діяльності вказаного працівника поліції.

При наступній зустрічі ОСОБА_8 , яка відбулась 28.07.2023 у відділку поліції близько 20:00 годин вечора, на яку мене викликала ОСОБА_8 за допомогою мобільного додатку «вайбер», в ході розмови я повідомив, що знайшов (зібрав) 3 300 три тисячі триста доларів США та готовий їй їх передати, для вирішення з нею питання не притягнення мене до кримінальної відповідальності на що вона написала на папірці номер мобільного телефону та сказала набрати вказаний мобільний телефон, особа якій належить телефон знає як діяти та вона має забрати в мене грошові кошти.

Я перетелефонував на вказаний номер, однак вказаний мобільний телефон був вимкнений.

Після чого я намагався зайти знову ОСОБА_1 в кабінет, однак черговий мені повідомив що її немає на місці, автомобіля на стоянці ОСОБА_8 також не було, після чого вона мені не телефонувала, з моєї сторони також ініціювання зустрічей чи спілкування більше не було.»

В ході проведення службового розслідування головою дисциплінарної комісії було ініційовано проведення опитування з використанням поліграфа капітана поліції ОСОБА_1 , яке призначено на 15.01.2024 на 11 годину дня, ОСОБА_1 завчасно здійснено виклик, також під час надання пояснень вона погодилась пройти опитування із застосуванням поліграфу.

15.01.2024 о 07 год. 51 хв. ОСОБА_1 зателефонувала члену дисциплінарної комісії ОСОБА_46 за допомогою мобільного додатку «Ватсап» ( акаунт з номером НОМЕР_1 ) та повідомила, що вона не може прибути для опитування з використанням поліграфу 15.01.2024 o 11 годині, так як в неї захворіла дитина та вона перебуває в обласній дитячій лікарні зі своєю малолітньою дитиною.

Як зазначено у Висновку від 18.01.2024, матеріалами кримінального провадження № 0000252 від 25.07.2023 за ч. З ст. 368 ЮС України не виключається та не спростовується факт вимагання неправомірної вигоди ОСОБА_1 за сприяння в непритягненні ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності. Надання правової оцінки доказів в рамках кримінального провадження № 0000252 не може бути предметом дослідження членів дисциплінарної комісії.

Судом всановлено, що 28.07.2023 року проведено негласні слідчі (розшукові) дії, які проводились з 20 години 6 хвилин в адміністративному приміщенні ПС "Авангард", в службовому кабінеті ОСОБА_1 .

Дисциплінарна комісія дійшла висновку, що результати проведеної вказаної негласної слідчої (розшукової) дії протирічать поясненням, наданим ОСОБА_1 в ході проведення службового розслідування, згідно яким, вона стверджувала, що саме ОСОБА_2 28.07.2023 в нічний час доби після того, як увірвався до її кабінету сказав, що зібрав для неї грошові кошти в сумі 3000 доларів США, та їй потрібно поїхати з ним до його місця проживання, щоб забрати вказані грошові кошти, на що вона, згідно пояснень категорично відмовилась та вигнала ОСОБА_2 зі свого службового кабінету.

Отже, вказані розбіжності між наданими поясненнями ОСОБА_1 в ході службового розслідування про обставини, що мали місце 28.07.2023 в нічний час доби в її службовому кабінеті, та зафіксованими обставинами в протоколі про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом аудіо, відео контролю вказаних осіб, вказують на те, що ОСОБА_1 під час надання пояснень, з метою уникнення від дисциплінарної відповідальності проявила нещирість, не сприяла дисциплінарній комісії у проведенні службового розслідування. Крім того, остання, під час опитування погодилась на проведення поліграфічного дослідження, намагаючись ввести членів дисциплінарної комісії в оману, шляхом створення ілюзії своєї невинуватості, а у подальшому, не надаючи офіційної відмови від проходження поліграфу та будучі належним чином повідомленою про дату та час його проведення, всіляко уникала проходження, що дає підстави режимі зазначила про хворобу дітей, зайнятість їх лікуванням, при цьому перебуваючи на службі, лікарняний та рапорт про його відкриття не надала).

Крім вказаного, ОСОБА_1 під час надходження їй пропозиції про отримання неправомірної вигоди мусила діяти в порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання корупції», у відповідності до ст. 24 вказаного Закону особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів:1) відмовитися від пропозиції; 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції, вказаних вимог ОСОБА_1 не було дотримано.

Крім того, старший дізнавач ОСОБА_1 в зазначених обставинах мала діяти в порядку, передбаченому пунктом 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, згідно якого поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Також, згідно рапорту члена дисциплінарної комісії старшого дізнавача капітана поліції ОСОБА_46 в ході розмови засобами мобільного зв`язку ОСОБА_1 запропоновано перенести на наступний день її опитування з використанням поліграфу, на що вона категорично не відмовилась, однак обіцяла перетелефонувати і повідомити, чи зможе вона пройти вказане опитування 16.01.2024. Пізніше, стало відомо, що ОСОБА_1 в період часу з 15.01 по 17.01.2024 виконує свої функціональні обов`язки та заступає в добові наряди. 16.01.2023 ОСОБА_1 направлено повідомлення мобільним додатком «Ватсап», чи може вона 17.01.2023 пройти вказане опитування, на що вона відмовилась та зазначила, що в неї хворіють діти та вона 17.01.2023 заступає в добовий наряд, може пройти опитування наступного тижня (при даних обставинах, остання, ознайомившись з наказом про призначення відносно неї службового розслідування та достеменно знаючи про строки проведення службових розслідувань, на думку членів дисциплінарної комісії могла діяти навмисно, затягуючи проведення службового розслідування).

Враховуючи вказані обставини та наявність фактів, що ставлять під сумнів добропорядність та підривають довіру до вказаного співробітника, проходження опитування із залученням поліграфу для ОСОБА_1 мало б бути принциповою позицію в доведенні своєї невинуватості у вчиненні нею дисциплінарного проступку, однак вона уникала від проходження вказаного опитування під час службового розслідування при цьому, розуміючи, що факт прямої відмови від проходження вказаного опитування можуть негативно вплинути на результати службового розслідування та викликати сумнів в правдивості наданих нею пояснень. Члени дисциплінарної комісії дійшли, що факт зволікання ОСОБА_1 від проходження опитування із застосуванням поліграфу також довдодить її нещирість та відсутність бажання сприяти дисциплінарній комісії у проведенні службового розслідування і навпаки вводити в оману дисциплінарну комісію.

Слід зауважити, що під час надання показів в межах кримінального провадження № 0000252 від 25.07.2023 за ч. 3 ст. 368 КК України в якості свідка ОСОБА_1 на пропозицію проходження поліграфічного дослідження наданих нею показів відмовилась.

Отже, в ході проведення службового розслідувння встановлено порушення старшим дізнавачем капітаном поліції ОСОБА_1 вимог пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, пунктів 1, 2, 6, 9 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 2, 3, 5, 7, 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських затверджених Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. 3 ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 38 Закону України «Про запобігання корупції», п. 7 розділу 2 Підрядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, ч. 1, 2 ст. 237 КПК Україні.

В свою чергу, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_48 надав такі відповіді.

На питання представника відповідача стосовно способу, в який позивач повідомила про пропозицію тримання неправомірної вигоди, свідок зазначив, що вона зателефонувала в месенджері.

На питання представника позивача щодо того, чи існує інший механізм окрім подання рапорту, свідок відповів, що не існує.

На питання суду стосовно подання на ім`я свідка фото документів чи рапорту, свідок відповів, що не подавала.

Також на питання суду чи пам`ятає свідок в якій половині дня сталась подія, свідок повідомив, що у першій половині дня.

На питання суду щодо реєстрації рапорту без резолюції керівника та наявності перешкод у позивача при повідомленні про подію, свідок відповів, що рапорт реєструється з резолюцією керівника, а також про те, що були вихідні дні та позивачці потрібно було їхати в Біляївку для подання рапорту.

Разом з тим, на питання чи повинна була позивачка повідомити про подію на лінію 102, свідок відповів, що так.

Крім того, судом досліджено протокол про результати проведення аудіо, - відео шляхом аудіо, - відео контролю особи, відносно ОСОБА_2 , які проведені 28.07.2023. З протоколу (стор. 58-60 т.2) встановлено, що ОСОБА_2 28.07.2023 о 20:06 зайшов до службового кабінету, де знаходиться ОСОБА_1 та між ними проходить розмова, зокрема, про зібрані грошові кошти у розмірі 3000 дол США, надання номеру телефону адвоката, яка попереджена про дзвінок від імені позивача та не направлення на експертизу готових пакетів.

В свою чергу, з копії висновку експерта від 17.08.2023 №СЕ-19/116-23/12965-НЗПРАП вбачається, що постанова від 25.07.2023 про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, винесена старшим дізнавачем ОСОБА_1 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 25.07.2023 №0000223, до Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС надійшла 02.08.2023 із супровідним листом від 25.7.2023 №61/11511.

На підставі проведеного аналізу наявних матеріалів, протоколу від 28.07.2024, пояснень свідка встановлено, що старший дізнавач ОСОБА_1 допустила ситуацію з корупційними ознаками, які полягають в обговоренні сум, в контексті вирішення питання, не направлення на експертизу вилучених у ОСОБА_2 предметів у день винесення постанови 25.07.2023, не подання у встановленому законом порядку рапорту про повідомлення про подію та не повідомлення про подію на лінію 102 у термін 24 години з моменту оголошення пропозиції щодо отримання неправомірної винагороди.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 року №1179 (далі - Правила), ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з вимогами абзаців 1, 2, 3, 5, 7, 8 пункту 1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятим: відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства У країни обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законам України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актам законодавства України;поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.

Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів Міністерства внутрішніх справ України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності.

Суд зазначає, що одним із принципів етики працівників Національної поліції є гідна поведінка, що охоплює: повагу до гідності інших осіб; ввічливість та дотримання високої культури спілкування; доброзичливість і запобігання виникненню конфліктів; недопущення дій і вчинків, які можуть зашкодити роботі чи негативно вплинути на репутацію працівників Національної поліції. Поведінка працівника Національної поліції завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07 березня 2019 року (справа №819/736/18), в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час. бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 року у справі №815/4478/16.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у даній справі, серед іншого, установлено факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Так, у висновку встановлено, що дисциплінарний проступок виразився у неналежному проведенні огляду місця події та вилучення наркотичних речовин в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000223, не вжитті заходів щодо залучення свідків при надходженні їй пропозиції в отриманні неправомірної винагороди, в письмовому неповідомлені про пропозицію безпосереднього керівника, несвоєчасному (понад 24 години) повідомленні керівника про самостійне виявлення злочину, що призвело до невчасної реєстрації кримінального провадження за ст. 369 КК України, а також, вчинення нею дії проти інтересів служби, які суперечать покладеним на неї службо обов`язкам, підриває авторитет та довіру до поліції, проявлені нещирості час службового розслідування, що в повній мірі підтверджується матеріалами службового розслідування та матеріалами справи.

Таким чином, дисциплінарна комісія дійшла до висновку про наявність у діях старшого дізнавача капітана поліції ОСОБА_1 вчинків, які слугують підставою для застосування дисциплінарного стягнення.

В свою чергу, доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 відмовилась від отримання неправомірної винагороди, про яку йшлося в розмові з ОСОБА_2 28.07.2023 року спростовується протоколом негласних слідчих дій від 28.07.2023 року.

При цьому, позивачка неодноразово змінювала час події, зазначаючи, що ОСОБА_2 приходив в її кабінет в обідній час, проте, відповідно до матеріалів справи подія сталась після 20 години 28.07.2023 року.

Щодо пакування, вилученої 25.07.2023 року речовини, доводи позивачки про належне пакування також спростовуються матеріалами службового розслідування.

Крім того, позивачкою винесено постанову про призначення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, однак з протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.07.2023 вбачається, що нею умисно не направлено пакет на експертизу.

Щодо не подання рапорту керівнику про подію, що сталась 28.07.2023, слід зазначити, що рапорт позивачкою написано тільки 31.07.2023 року.

Відповідно до п.7 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС ВІД 08.02.2019 №100 поліцейський у разі самостійного виявлення з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, невідкладно, але не пізніше 24 годин рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Жодних виключень або продовження терміну повідомлення у зв`язку з вихідними днями або віддаленістю населеного пункту Порядок не містить.

Разом з тим, відповідно до п.6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС ВІД 08.02.2019 №100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Таким чином позивач не була позбавлено можливості вчасно повідомити про подію, що мала місце 28.07.2023 року.

Таким чином, зважаючи на наявні матеріали службового розслідування, пояснення учасників події, що мала місце 28.07.2023 за участю старшого дізнавача капітана поліції ОСОБА_1 , у діях останньої встановлено порушення службової дисципліни.

Крім того, суд вважає обґрунтованими покликання представника відповідача на те, що дисциплінарна комісія наділена повноваженнями на надання власної оцінки вчиненим позивачем діям або бездіяльності з точки зору службової дисципліни.

Частина 3 статті 11 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» визначає, що поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Суд зазначає, що поведінка працівника Національної поліції України завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам стража правопорядку. В свою чергу ситуація навколо поліцейських, контроль за діяльністю яких був покладений на позивача, набула широкого розголосу та суспільного резонансу. Вчинені дії є такими, що дискредитують звання поліцейського й негативно впливають на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Належних, допустимих та достатніх доказів на спростування встановлених порушень, позивачем ані під час проведення службового розслідування, ані під час розгляду справи, не надано.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, наслідки проступків позивача, які, як правильно зазначив відповідач, фактично підривають довіру та авторитет до органів Національної поліції, суд вважає правомірним притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Суд наголошує, що вказані дисциплінарні проступки позивача виявилися у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій несумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейських.

При цьому, будь-яких порушень з боку Головного управління Національної поліції в Одеській області під час проведення службового розслідування та прийнятті спірних наказів, під час розгляду справи судом не виявлено.

Доводи позивача, якими він обґрунтує свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовуються наведеними в матеріалах справи доказами.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає легальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія А, N 303-А, п.29).

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожні докази, які є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 16.12.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області (, адреса: вул. Єврейська, 12, м. Одеса, 65014).

Суддя П.П. Марин

.