Справа № 303/6428/24
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 303/6428/24 пров. № А/857/22646/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

при секретарі судового засідання: Пославського Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2024 року (суддя- Заболотний А.М., ухвалене в м. Мукачево) у справі №303/6428/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора першого взводу четвертої роти Мукачівського окремого підрозділу Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Кохан Юрія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2024 позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора першого взводу четвертої роти Мукачівського окремого підрозділу Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Кохан Юрія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2660391 від 23.07.2024 року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора першого взводу четвертої роти Мукачівського окремого підрозділу Управління патрульної поліції у Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Кохан Юрія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовлено. Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задоволено. Постанову серії ЕНА № 2660391 від 23.07.2024 року, винесену інспектором 1 взводу 4 роти УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Кохан Ю.Ю., по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду Департамент патрульної поліції оскаржив його подавши апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції. Вважає, що оскаржуване рішення винесене без належного з`ясування обставин справи і з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить його скасувати і прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, явки уповноважених представників не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Департаменту патрульної поліції не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з постанови серії ЕНА № 2660391 від 23.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної інспектором 1 взводу 4 роти УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Кохан Ю.Ю., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, що 23.07.2024 року о 01 год. 14 хв. на вул. Ужгородська, 120 в м. Мукачево ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «DAF XF 460», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії цього знаку, чим порушив п. 8.4. в) Правил дорожнього руху.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно п.п. 3.3. п. 3 Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху заборонено рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів. При цьому, не поширюється дія даного знака на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення.

Відповідно п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п.п. 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 року у справі № 295/3099/17 та від 05.03.2020 року по справі № 607/7987/17.

Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, що на відеозаписі відображено як після зупинки транспортного засобу позивачу повідомлено про причини зупинки останнього, зокрема, зазначено, що він рухався на вул. Ужгородська у м. Мукачево та при цьому не виконав вимоги дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Позивач у ході спілкування з інспектором поліції заперечував такий факт оскільки жодного такого дорожнього знаку на ділянці руху по його маршруту не було.

Колегія суддів зазначає, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

Сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги.

Оскаржувана постанова винесена з тих підстав, що позивач не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії цього знаку.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відеозапису не можливо встановити місця розташування дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» за порушення вимог якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Також про місце розташування такого дорожнього знаку не зазначено у відзиві на позовну заяву та доданих до нього доказах.

Аналогічно і оскаржувана постанова не містить інформації про місце розташування дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено».

Відтак, не у суді першої інстанції ні в апеляційному суді не надано жодного доказу на підтвердження наявності на ділянці руху автомобіля позивача дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено», місця його розташування, що в свою чергу позбавляє суд можливості визначити зону дії такого знаку, відтак судам не надано беззаперечних доказів, що автомобіль позивача не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3. «Рух вантажних автомобілів заборонено» та здійснив подальший рух в зоні дії цього знаку, чим порушив п. 8.4. в) Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, оскільки в ході розгляду справи жодних належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем суду не представлено, а також зважаючи на те, що відповідач в силу покладеного на нього обов`язку не довів правомірність оскаржуваної постанови, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для скасування постанови серії ЕНА №2660391 від 23.07.2024 року, винесеної інспектором 1 взводу 4 роти УПП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції Кохан Ю.Ю. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Разом з тим, також є вірним висновок суду першої інстанції, що старший лейтенант поліції Кохан Ю.Ю. є службовою особою саме Управління патрульної поліції в Закарпатській області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. При цьому Управління патрульної поліції в Закарпатській області не є юридичною особою та не може бути визначено в якості відповідача у цій справі, як і службова особа такого підрозділу.

Відтак, належним відповідачем є Департамент патрульної поліції Національної поліції України який є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, має печатку із зображенням Державного Герба України, інші печатки, штампи, бланки зі своєю повною та скороченою назвою, необхідні для здійснення його поточної діяльності.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2024 року у справі № 303/6428/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 13.12.2024