Справа № 725/7380/24
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/7380/24

Головуючий у 1-й інстанції: Вольська-Тонієвич О.В.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

12 грудня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2024 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Чернівецької митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

Рішенням Першотравневого районного суду від 23 вересня 2024 року позов задоволено частково, скасовано постанову заступника начальника Чернівецької митниці Майтапова Є.В. від 26.07.2024 у справі про порушення митних правил №0710/40800/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.471 ч.1 МК України та провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким Скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.09.2024 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю та закрити провадження у справі про порушення митних правил розпочатої на підставі протоколу про порушення митних правил № 1118/20900/23 від 18.08.2023 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач зазначає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не виконано вимог ст. 280 КУпАП, оскільки своїм рішення суд закрив провадження у справі, не встановивши наявність або відсутність складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.07.2024 головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької митниці Тіщенком С.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.471 МК України (№0710/40800/24).

Згідно протоколу ОСОБА_1 26.03.2022 під час перетену кордону транспортним засобом «Toyota Land Crruiser», д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку «виїзд з України» через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці не задекларував валютні цінності у сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 1100000доларів США та 100 000євро.

Постановою у справі про порушення митних правил від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700грн.

Вважаючи постанову у справі про порушення митних правил від 26.07.2024 протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом за захистом порушеного права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що на момент розгляду справи відносно ОСОБА_1 за ст.471 ч.1 МК України строки про накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.1 ст.467 МК України закінчилися, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю на підставі п. 7ч. 1ст. 247 КУпАП.

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), а також, надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 197 Митного кодексу України (далі - МК України) переміщення валюти України, іноземної валюти, банківських металів через митний кордон України здійснюється з урахуванням вимог Закону України «Про валюту і валютні операції».

Згідно із положеннями частини першої статті 8 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За частиною третьою цієї статті закону порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Пунктом 6 Положення про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 3, передбачено, що фізична особа ввозить в Україну та вивозить за межі України готівкову валюту і банківські метали в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10 000 євро, за умови її письмового декларування митному органу в повному обсязі.

Згідно із Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей» від 27 лютого 2019 року № 203 особа повинна заповнити бланк декларації транскордонного переміщення фізичними особами валютних цінностей у випадку здійснення транскордонного переміщення валюти України, іноземної валюти та банківських металів у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 000 євро.

Пунктом 18 Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року № 5, встановлено, що фізичні особи резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/ пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/ пересилання в еквіваленті 10 000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/ пересилання в еквіваленті 10 000 євро.

Таким чином, запровадження в Україні обмежень щодо вільного транскордонного переміщення валютних цінностей на суму понад 10 000 євро без їх письмового декларування є частиною програми фінансового моніторингу та заходом валютного контролю, направленим на забезпечення економічної безпеки країни, а також запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Відповідно до частини першої статті 471 МК України недекларування валютних цінностей, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил.

Примітка до статті 471 МК України визначає, що недекларуванням у цій статті вважається не заявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

За приписами частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей (частина перша статті 266 МК України).

Відповідно до частини першої статті 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За приписами статті 466 МК України адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі статтею 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 488 МК України провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

Статтею 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

А частина перша статті 494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За змістом статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Так, згідно матеріалів справи 22.07.2024 головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької митниці Тіщенком С.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.471 МК України (№0710/40800/24).

За змістом протоколу ОСОБА_1 26.03.2022 під час перетену кордону транспортним засобом «Toyota Land Crruiser», д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку «виїзд з України» через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці не задекларував валютні цінності у сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 1100000доларів США та 100 000євро.

Постановою у справі про порушення митних правил від 26.07.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 471 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Разом з тим, Сьомим апеляційним адміністративним судом ухвалою від 20.11.2024 витребувано у Чернівецької митниці Державної митної служби оригінали адміністративної справи про порушення митних правил № 0710/40800/2024 ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про порушення митних правил №0710/40800/24 від 22.07.2024 головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької митниці Тіщенком С.В. відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.471 МК України.

За змістом протоколу ОСОБА_1 26.03.2022 під час перетену кордону транспортним засобом «Toyota Land Crruiser», д.н.з. НОМЕР_1 у напрямку «виїзд з України» через п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці не задекларував валютні цінності у сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме: 1100000доларів США та 100 000 євро.

При цьому підставою для винесення зазначеного протоколу слугував лист Держмитслужби від 28.11.2023 № 20/20-01-01/7.2/1286 щодо можливих фактів вивезення за межі митної території України валютних коштів з порушеннями митних правил, а саме ввезення до Республіки Румунія валютних коштів в сумі що перевищує 100 000 євро.

З метою перевірки наданої інформації та отримання документів, що підтверджують факт ввезення на митну територію Румунії валютних коштів Чернівецькою митницею, через Департамент міжнародної взаємодії Держмитслужби направлено відповідний запит до митних органів Республіки Румунія (вих. № 7.2/7.2-20-03/26/9917 від 15.12.2023).

На запит митниці листом Держмитслужби від 02.02.2024 № 26/26-04/7.2/301 (вх. митниці № 1533/4 від 02.02.2024) отримано відповідь митних органів Румунії з наданням копій митних декларацій та інших документів, які підтверджують факт ввезення валюти громадянами в Республіку Румунія.

Згідно з отриманою інформацією встановлено, що 26.03.2022 під час вїзду на митну територію Румунії (п/п «Сірет-Порубне») транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER р/н НОМЕР_2 гр. України ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_3 від 19.05.2017, задекларовано валютні цінності в сумі 110 000 (сто десять тисяч) доларів США та 110 000 (сто десять тисяч) євро. Грошові кошти були задекларовані на бланку встановленої форми декларації (declaratie de numerar articolul 3 din regulamentul (UE) 2018/1672) № 158/26.03.2022.

За результатами перевірки інформації, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор» встановлено, що гр. України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закордонний паспорт паспорт НОМЕР_3 , здійснив перетин кордону 26.03.2022 за межі України через пункт пропуску «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER р/н НОМЕР_2 в якості водія. Згідно інформації модуля «Облік валютних цінностей» АСМО «Інспектор», гр. України ОСОБА_2 не декларував при переміщенні через митний кордон України в напрямку «виїзд з України» валютні цінності 26.03.2022.

Колегія суддів зазначає, що протокол про порушення митних правил №0710/40800/24 від 22.07.2024 складено головним державним інспектором-кінологом відділу кінологічного забезпечення управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької митниці Тіщенком С.В. у відсутності особи, що притягується до відповідальності, та за відсутності двох свідків.

Водночас, в якості свідка головним державним інспектором зазначено заступника начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Чернівецької митниці начальника оперативного відділу ОСОБА_4 , тобто заінтересованої особи працівника митниці.

Постановою у справі про порушення митних правил від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.471 ч.1 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 508 МК України передбачає, що у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи.

До процесуальних дій належать: 1) складення протоколу про порушення митних правил; 2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; 3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них; 4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них; 5) митне обстеження; 6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання; 7) експертиза; 8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил (статті 488 МК України).

Згідно з частиною першою статті 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Частинами дев`ятою, десятою статті 494 МК України передбачено, що якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Конституційний Суд України в Рішенні від 8 червня 2022 року у справі № 3-20(ІІ)/2022 зазначив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип in dubio pro reo, згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Застосовуючи практику Верховного Суду (зокрема, постанова від 4 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к) суд наголошує, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і вчинене саме особою стосовно якої складено протокол про правопорушення.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення (в даному випадку митного органу) має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії відображеній у протоколі, як суть правопорушення. Наявність таких обставин, яким версія митного органу не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Аналізуючи вимоги частини першої статті 495 МК України, апеляційний суд зазначає, що докази вчинення позивачем інкримінованого останньому правопорушення у митного органу відсутні в розумінні зазначеної статті, оскільки в протоколі про порушення митних правил міститься лише інформація отримана Чернівецькою митницею від Держмитслужби України згідно листа від 28.12.2023 № 20/20-01-01/7.2/1286 разом з тим пояснення особи, що притягується до відповідальності та пояснення свідків відсутні; валютні цінності, а саме безпосередні предмети порушення митних правил при перетині позивачем кордону, - відсутній, що і підтверджено матеріалами даної справи та жодним чином не спростовано митним органом.

Згідно ст.489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил), умислу на його вчинення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Так, апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не враховано покази позивача згідно яких зазначено, що ОСОБА_1 оформив письмову декларацію, де вказав відповідні суми готівкових коштів, які ним переміщалися на підставі документів щодо їх походження та джерела отримання та надав їх працівникові митниці під час проходження митного контролю.

Крім того, згідно матеріалів адміністративної справи 26.03.2022 під час вїзду на митну територію Румунії (п/п «Сірет-Порубне») транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER р/н НОМЕР_2 гр. України ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закордонний паспорт НОМЕР_3 від 19.05.2017, задекларовано валютні цінності в сумі 110 000 (сто десять тисяч) доларів США та 110 000 (сто десять тисяч) євро. Грошові кошти були задекларовані на бланку встановленої форми декларації (declaratie de numerar articolul 3 din regulamentul (UE) 2018/1672) № 158/26.03.2022.

Отже, позивачем вчинялись активні дії щодо декларування валютних цінностей, а тому умисел щодо вчинення адміністративного правопорушення та вина особи у його вчиненні відсутня, що не враховано судом першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Такого ж висновку дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 17.01.2024 у справі № 448/1309/22.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог повністю та скасування рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 23.09.2024 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю та закрити провадження у справі про порушення митних правил розпочатої на підставі протоколу про порушення митних правил № 1118/20900/23 від 18.08.2023 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

З урахуванням зазначеного, висновки суду першої інстанції по суті спору ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 23 вересня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову Чернівецької митниці Державної митної служби України від 26 липня 2024 року №0710/40800/24 та закрити провадження у справі про порушення митних правил 1118/20900/23 від 18 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.471 ч.1 МК України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.