Справа № 442/9284/24
Суддя: Хомик А. П.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/9284/24
Провадження №2-а/442/123/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.,

з участю секретаря судового засідання - Лужецької С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду м. Дрогобичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВРПП Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

встановив :

06.11.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕНА №3328945 від 23.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

В обґрунтування позову покликається на те, що 23.10.2024 відносно нього було складено вищевказану постанову серія ЕНА № 3328945, в якій вказано, що він, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е 270 CDI НОМЕР_1 , 23.10.2024 23:03:25 м.Дрогобич на вулиці 22 Січня, 30, керуючи ТЗ не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. в. ПДР - Порушення вимог заборонних знаків. Стаття 122 ч.1 КУпАП, штраф 340 грн».

Вказує, що 23.10.2024 року близько 23:00 год., він перебуваючи в місті Дрогобичі (у зв`язку з сімейними обставинами) та рухаючись по вул. 22 Січня, жінці Лепак Софії Юріївні, яка була разом з ним в автомобілі, стало настільки погано, що він змушений був зупинитися, щоб надати допомогу (оцінити стан та визначити якої допомоги насамперед потребує). В цей час патрульна поліція під`їхала і наклала штраф. Намагаючись пояснити інспектору ВРПП Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, сержанту поліції, ОСОБА_4, причину так званої вимушеної зупинки, - було марним. Зупинка була лише на 5- 7 секунд. Вказує, що діяв в стані крайньої необхідності та здійснив вимушену зупинку, а тому вважає дану постанову протиправною та просить її скасувати за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. оскільки вона повністю не відповідає дійсним обставинам справи.

10.12.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходила, як і заяв про розгляд справи за їх відсутності. Суд постановив розгляд справи проводити за відсутності відповідача на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Суд, заслухавши думку позивача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України), на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст.18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що позивачем не пропущений строк звернення з відповідним позовом до суду, оскільки позовна заява була подана в межах строку, передбаченого законодавством.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Вимогою ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху більш як на 20 кілометрів на годину, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, початку руху, зміни напрямку руху, проїзду спеціальних транспортних засобів.

Таким чином в даному випадку підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є порушення правил зупинок транспортних засобів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами як: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показаннями свідків.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №3328945 від 23.10.2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він 23.10.2024 року близько 23 год 00 хв. м.Дрогобич на вулиці 22 Січня, 30, керуючи транспортним засобом MERCEDES-BENZ Е 270 CDI НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п.8.4. в. ПДР - Порушення вимог заборонних знаків. Стаття 122 ч.1 КУпАП, штраф 340 грн».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки порушив Правила дорожнього руху в стані крайньої необхідності, що у свою чергу виключає можливість застосування відповідного адміністративного стягнення.

Крайня необхідність - це стан, в якому була вчинена дія, передбачена КУпАП або іншими законами України, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, і який виключає можливість кваліфікації цієї дії як адміністративного правопорушення. Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є вчинення дії: 1) з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 2) якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами; 3) якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Так, норми ст. 17 КУпАП визначають, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності, а ст. 18 цього Кодексу передбачає, що не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Також, стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана "передчасна" і "спізніла" крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.

Згідно довідки №09/12, виданої лікарем-стоматологом ОСОБА_2 , який здійснює індивідуальну лікарську практику вбачається, що 23.10.2024 близько 23:15 год. до нього звернулась ОСОБА_3 зі скаргами на сильний зубний біль (гнійний нарив), яку доставив ОСОБА_1 .

Отже, посилання особи, стосовно якої здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, на існування крайньої необхідності з метою відвернення шкоди, яка виражається в наданні допомоги людині ( пасажиру автомобіля) беззаперечно свідчить про необхідність застосування положень ст. ст. 17, 18 КУпАП, та відповідає фактичним обставинам справи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини оскарження позивачем постанови у справі про адміністративні правопорушення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності своїх дій, в цій частині залишено без будь-якого на то реагування та, крім поданих позивачем матеріалів, суду не надано інших доказів на доведення законності складеної постанови, доведеності факту наявності в діях позивача складу правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Під час судового розгляду встановити наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення лише за постановою про накладення адміністративного стягнення неможливо, інші докази до вказаної постанови не додані. Оцінюючи викладені обставини, суд переконаний, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122КУпАП України поза розумним сумнівом не доведена, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, відтак вимоги позивача суд знаходить такими що підлягають задоволенню.

Оскаржувана постанова відповідача прийнята поспішно і без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення, а тому суд відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір слід стягнути в його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Львівській області.

Керуючись ст.ст. 6, 9,10,195, 242-246,257,286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3328945 від 23.10.2024 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції України у Львівській області в користь ОСОБА_4 605,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції у Львівській області ( вул. Генерала Григоренка, 3, м.Львів.

Дрогобицький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, адреса: вул. Стрийська, 22, м.Дрогобич Львівської області.

Суддя А.П. Хомик