Справа № 161/16010/24
Суддя: Присяжнюк Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/229/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Присяжнюк Л.М.,

секретаря судового засідання - Шарунович К.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Луцьку адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.08.2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 за наслідками розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення його було визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності з подальшим накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Відповідно до мотивувальної частини постанови від 13.08.2024 року №733ЛРТЦК зазначено, що він перебував у громадському місці без військово-облікових документів, чим порушив п. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, ст. 1 Закону України "Про військовий облік та військову службу", ч. 3 ст. 210 КУПАП.

Позивач вказує, що свою вину у даному правопорушенні не визнає, оскільки 12.08.2024 року о 07:45 год. у місті Луцьку по вул. Потебні, він був зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , він повідомив що перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки являється переселенцем з міста Маріуполь та проживає зараз у АДРЕСА_1 . На вимогу працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 він пред?явив витяг з Резерв+, у якому зазначено, що він перебуває на обліку, уточнені дані були 15.07.2024 року, із зазначенням необхідності наступного уточнення даних 15.07.2025 року. Також на даному витягу міститься QR-код, який може бути зчитаний спеціальними технічними засобами уповноваженими представниками ТЦК, але це було проігноровано. Крім того, вказує, що його насильно повезли до ІНФОРМАЦІЯ_1 та примушено пройти військово-лікарську комісію, після чого затримано у приміщенні подібному на гараж, на ніч відвезено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому було повідомлено про розгляд адміністративної справи 13.08.2024 року.

Враховуючи викладене, вважає, що оскаржувана постанова №733ЛРТЦК від 13.08.2024 року незаконна і підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Ухвалою суду від 30 серпня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін у судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, водночас, представник позивача у заяві просив розгляд справи проводити за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, хоча вчасно та належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що постанова №733ЛРТЦК від 13.08.2024 року є законною та такою, що була винесена відповідно до норм чинного законодавства. У відзиві на позовну заяву вказано, що 13.08.2024 року представники ІНФОРМАЦІЯ_4 виявили, що гр. ОСОБА_1 перебуває у громадському місці без належних віськово-облікових документів. На вимогу представників ІНФОРМАЦІЯ_4 пред?явити військово-обліковий документ та документ, що посвідчує особу, ОСОБА_1 було надано роздрукований витяг із додатку Резерв+, QR-код якого неможливо було зчитати. Надати військово-обліковий документ у електронному вигляді позивач відмовився. Гр. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до ІНФОРМАЦІЯ_4 для складання адміністративних матеріалів щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. Крім того, вказано, що представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 не проводились затримання гр. ОСОБА_1 та жодних направлень на проходження військово-лікарської комісії на ім?я ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_5 не видавалось.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15.07.2024 року ОСОБА_1 уточнив свої персональні дані, що підтверджується електронним військово-обліковим документом Резерв+ (а.с. 9).

13.08.2024 року головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 працівником ЗСУ ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №733, в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документа та своїми діями порушив п. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП (а.с. 7-8).

13.08.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №733ЛРТЦК за справою про адміністративне правопорушення, згідно якої визнано винним ОСОБА_1 у правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 210 КУпАП, притягнуто його до адміністративної відповідальнсті та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. У постанові вказано, що гр. ОСОБА_1 перебував у громадському місці без військово-облікових документів, чим порушив вимоги п.10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов?язаних та резервістів, ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», ч. 3 ст. 210 КУпАП. На розгляд справи ОСОБА_1 прибув, вину у скоєному не визнав, та надав пояснення, що перебував без військово-облікових документів, тому що боявся їх можливого пошкодження (а.с. 6).

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи свою правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію (у т.ч. передбачені ст.ст. 210, 210-1 КУпАП).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнний стан, який триває і по теперішній час.

В оскаржуваній постанові вказано, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 10-1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», ст.1 Закону України «Про військовий обов?язок та військову службу», ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до п. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:

у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану:

у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів);

мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон;

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Громадяни України, які були зняті з військового обліку у зв`язку з вибуттям за межі України на строк більше трьох місяців, зобов`язані протягом 30 днів з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 563 "Про внесення змін до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2980) стати на військовий облік одним з таких способів:

прибуття особисто до територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

шляхом подання заяви про взяття на військовий облік у довільній формі разом із відомостями, визначеними додатком 4 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та копії першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, яким такого громадянина України знято з військового обліку, через закордонну дипломатичну установу України.

Заява подається громадянином України закордонній дипломатичній установі України особисто разом із паспортом громадянина України для виїзду за кордон, який після прийняття заяви повертається громадянину України, або засобами поштового зв`язку разом з копією першої сторінки паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Закордонна дипломатична установа України надсилає заяву з визначеними документами відповідному територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню або регіональному органу СБУ або відповідному підрозділу розвідувальних органів на їх адресу електронної пошти, яка розміщена на їх офіційному веб-сайті, у семиденний строк.

Проте, в оскаржуваній постанові не вказано, яку конкретно норму (п. 10-1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів) порушено позивачем, що впливає на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення та унеможливлює притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Отже, в цій постанові, а саме в описі обставин та суті адміністративного правопорушення відсутня об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210 КУпАП, що свідчить про протиправність такої.

Водночас, суд вказує, що як в оскаржуваній постанові, так і у протоколі про адміністративне правопорушення не в повному обсязі викладено суть (об`єктивну сторону) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

При цьому суд керується також положеннями ч. 2 ст. 71 КАС України, згідно яких в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, суд вважає, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Суд вважає, що примітка до ст. 210 КУпАП застосовується до спірних відносин, та приходить до висновку про те, що відповідачем не доведено наявності підстав для накладення на ОСОБА_1 штрафу за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова наведеним вимогам не відповідає, оскільки прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП (зокрема, без урахування положень примітки до ст. 210 КУпАП), необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення

Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку із задоволенням позову суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судових витрат по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

На підставі ст.ст. 7, 9, 210-1, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 72-77, 122, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 серпня 2024 року № 733ЛРТЦК про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено

та підписано 12.12.2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк