Справа № 500/2896/24
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/2896/24 пров. № А/857/19390/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Сеника Р.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 500/2896/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі, зобов`язання вчинити певні дії,-

суддя (судді) в суді першої інстанції Чепенюк О.В.

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А НО В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач )звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також Департамент, відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ від 18.04.2024 № 222 «Про застосування до працівників УПП в Тернопільській області ДПП дисциплінарних стягнень», виданий начальником Департаменту генералом поліції третього рангу Жуковим Є.О., в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту від 03.05.2024 № 773 о/с, яким ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) звільнено зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Управління патрульної поліції);

- стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з дати звільнення 03.05.2024.

В обґрунтування позову вказує, що з 02.05.2023 по 03.05.2024 проходив службу в органах Національної поліції України. Згідно з оскаржуваним наказом від 18.04.2024 № 222 його притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, який полягає у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог Закону №580-VIII, Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Правил дорожнього руху, посадової інструкції.

На підставі наказу Департаменту від 03.05.2024 № 773 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту).

Позивач стосовно обставин притягнення до дисциплінарної відповідальності, зазначив, що дисциплінарне розслідування розпочате та оскаржувані накази від 18.04.2024 № 222 про притягнення до дисциплінарної відповідальності та 03.05.2024 № 773 о/с про звільнення зі служби в поліції винесені через складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). За участі позивача мали місце обставини дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), для з`ясування яких викликана патрульна поліція, а також окремий екіпаж патрульної поліції, враховуючи участь в ДТП поліцейського. На місці ДТП проведено огляд її учасників на визначення стану алкогольного сп`яніння, у позивача встановлено позитивний результат 0,44 проміле, з чим позивач не погодився. При обстеженні у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння такий показник вже становив менше 0,21 проміле.

Відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння № 188 від 17.03.2024 результат обстеження позивача, проведеного в Комунальному некомерційному підприємстві «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської обласної ради (далі - КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР), за допомогою газоаналізатора Alcotest 6510 №ARZJ-0790, при повторному проходженні тесту становив ще менше - 0,19 проміле, що є допустимим показником алкоголю в крові водія та надає йому право керування транспортним засобом. Перший результат обстеження в медичному закладі, який становив 0,21 проміле, позивач також вважає допустим для керування транспортним засобом, так як вимірювальний пристрій може давати похибку (відповідно до інструкції про експлуатацію в діапазоні 0,00 - 0,84 %о проміле становить похибку плюс, мінус 0,04 %о проміле).

Додатково вказував на протиправність та безпідставність призначення та проведення службового розслідування з посиланням на Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893.

Позивач вважав, що оскаржувані накази мають бути визнані протиправними та скасовані з підстав, що зазначені вище, а він підлягає поновленню на службі з виплатою середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 500/2896/24, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на згадане рішення суду, виклавши свої доводи та міркування з приводу його незаконності та необґрунтованості. Зокрема, у поданій апеляційні скарзі апелянт зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував, що пунктом 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/73 5 (далі - Інструкція №1452/735) передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі - заклад охорони здоров`я).

Апелянт зазначив, що пунктом 7 розділу II Інструкції №1452/735 встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Відповідно до «Акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння ...» № 188 від 17.03.2024 року кінцевий (контрольний) результат проведеного обстеження, яке було проведено в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР за допомогою газоаналізатора Alcotest 6510 №ARZJ-0790, становив 0, 19 %о проміле, шо є допустимим показником алкоголю в крові водія та надає йому право керування транспортним засобом. Більше того, навіть якщо взяти до уваги перший результат обстеження, проведеного в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР за допомогою газоаналізатора Alcotest 6510 №ARZJ-0790, який становив 0, 21 %о проміле, то із врахуванням похибки зазначеної о пристрою, яка згідно Інструкції про експлуатацію в діапазоні 0.00 - 0,84 %о проміле становить плюс, мінус 0,04 %о проміле, такий результат може відповідати 0, 17 %о проміле, що тим паче є допустимим показником алкоголю в крові водія та надає йому право керування транспортним засобом. Також зауважив, що жодних характерних ознак сп`яніння (порушення координації рухів, запаху алкоголю з порожнини рота та ін.) перед проведенням обслідування у нього не було. З цих підстав позивач вважає, що висновки про вчинення ним дисциплінарного проступку ґрунтуються лише на припущеннях, не підтверджені належними і допустимими доказами.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу від 09.09.2024 року Департамент патрульної поліції зазначив про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 500/2896/24 є безпідставними та необґрунтованими. Просять апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року у справі № 500/2896/24 без змін, обґрунтовуючи це наступним. Опонент апелянта зазначає про те, що суд першої інстанції належно з`ясував обставини справи та здійснив їх належну правову оцінку. Повертаючись до обставин, встановлених у цій справі, зазначають про те, що наявність стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , виявленого відразу після ДТП, тобто на час керування транспортним засобом (а не під час повторного огляду в медичному закладі по спливу більше як години часу та з урахуванням похибки вимірювального приладу) не спростована, а так само відсутність вини у діях позивача (про яку вказує суд у постанові від 20.05.2024) не впливає на наявність підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок.

Також суд звертає увагу, що згідно з частиною шостою статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду (частина сьома статті 78 КАС України). Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, який полягає як керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при тому, що позивач є працівником патрульної поліції та безпосередньо при виконанні службових обов`язків здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху, проте сам допустив порушення транспортної дисципліни.

У відповідності до вимог частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював в Національній поліції та на вказаній посаді - посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Управління патрульної поліції), діючі дисциплінарні стягнення відсутні.

17.03.2024 о 12:59 год. на номер екстреного виклику поліції « 102» надійшло звернення позивача про те, що трапилось ДТП без потерпілих. На місці події встановлено, що ОСОБА_1 , не здійснюючи виконання службових обов`язків та перебуваючи у межах вихідного від служби дня, здійснював керування транспортним засобом OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_2 , та на перехресті вулиць Тернопільська та Львівська у місті Тернополі став учасником ДТП без потерпілих. Працівниками поліції під час спілкування з позивачем виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, виражене тремтінням пальців рук, через що відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, позивачу запропоновано в установленому порядку пройти огляд на визначення стану сп`яніння, на місці події із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатор Drager Alcotest 6810 ARBF 0443. Проведеним оглядом на визначення стану алкогольного сп`яніння, встановлено позитивний результат - 0,44 %о. Із результатом проведеного огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння позивач не погодився.

У подальшому ОСОБА_1 направлено до КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Черговим лікарем медичного закладу складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 17.03.2024 про те, що ОСОБА_1 17.03.2024 о 14:55 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння, на підставі чого відносно позивача складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 709941 за частиною першою статті 130 КУпАП.

По вказаній події на підставі подання ТУ ДВБ НП України, Департаментом виданий наказ від 18.03.2024 № 563 про призначення службового розслідування, а 01.04.2024 затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що 17.03.2024 року о 12:50 год. ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції, керував транспортним засобом OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.

Наказом Департаменту від 18.04.2024 № 222 «Про застосування до працівників УПП в Тернопільській області ДПП дисциплінарних стягнень» за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, статті 64 Закону №580-VIII, абзаців першого та другого частини п`ятої статті 14, абзацу третього частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII, підпункту 4.1.2 пункту 4.1 розділу 4 посадової інструкції поліцейського, враховуючи підпункт 2 пункту 1 резолютивної частини наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507 «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції», до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а згідно з наказом Департаменту від 03.05.2024 № 773 о/с «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807; далі - Порядок №893); він конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктом 3 цього ж порядку передбачено, що службове розслідування не призначається в разі надходження до органу (підрозділу, закладу, установи) поліції чи закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (далі - ЗВО), матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення. У цьому разі рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Згідно з пунктами 4, 13, 14 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, в ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У цій справі суд першої інстанції вирішував питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності та з цією метою з`ясовував саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях позивача.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, який полягає як керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, при тому, що позивач є працівником патрульної поліції та безпосередньо при виконанні службових обов`язків здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху, проте сам допустив порушення транспортної дисципліни.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність та законність своїх дій у застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, в діях якого є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення; спірні рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені наведеними законодавчими приписами.

Колегія суддів заперечує вказані висновки наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі подання Тернопільського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України з пропозицією провести службове розслідування за фактом ймовірного порушення службової дисципліни ОСОБА_1 17.03.2024, яке надійшло до Управління патрульної поліції 20.03.2024 за вх. № 2369, доповідної записки начальника Управління патрульної поліції від 18.03.2024, за фактом можливого порушення службової дисципліни старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилося у керуванні вказаною особою транспортним засобом OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння 17.03.2024 за адресою: вул. Львівська, 34, м. Тернопіль, та призвело до складання відносно останнього протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 709941 за адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 130 КУпАП, начальником Департаменту виданий наказ від 18.03.2024 року № 563 про призначення службового розслідування, утворено дисциплінарну комісію та відсторонено позивача від виконання службових обов`язків (а.с.60-62).

Начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Є.О. 01 квітня 2024 року затверджено висновок службового розслідування, яким встановлено, що 17.03.2024 року о 12 год 50 хв Позивач, перебуваючи на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП, у м. Тернополі на вул. Тернопільська, 8А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6810 ARBF № 0443, тест № 6453 від 17.03.2024, результат огляду - 0,44 ‰ (проміле). З результатом огляду ОСОБА_3 не погодився.

Колегія суддів досліджуючи матеріали справи, а саме, інформацію за фактом події № 113101425 від 17.03.2024 року, якою підтверджуються наступні обставини. Прибувши на місце події о 15:01 17.03 2024 року за адресою : м. Тернопіль, вул. Тернопільська, 8А було встановлено учасника події ОСОБА_1 , який самостійно здійснив виклик та повідомив керівництво про факт цієї події, про те, що вказаний водій виїжджаючи з вулиці Тернопільська на вулицю Львівська автомобілем OPEL ASTRA, номерний знак НОМЕР_2 став учасником транспортної події за участі водія ОСОБА_4 , який рухався по вулиці Львівській транспортним засобом ДЕО Ланос НОМЕР_3 та відносно якого в подальшому було складено адміністративний протокол ААД № 710727 про притягнення водія ОСОБА_4 до відповідальності за ст.124 КУпАП.

Вказаний документ, який міститься у матеріалах справи (а.с. 67) містить також інформацію про те, що ускладнення руху по факту події було відсутнє, зазначено про наявність страхового полісу ОЕСЦПВ на транспортний засіб, також зазначено про перебування учасників ДТП на місці події та про відсутність ознак стану сп`яніння.

Як засвідчують матеріали справи, а саме пояснення капрала поліції Казибрід І.М, в якому зазначено наступне : «…на місце вищевказаної події прибули працівники поліції наряду « Юпітер-0015», у складі майора поліції, ОСОБА_5 та капітана поліції Прокопіва О., якими проведено огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , результат огляду - 0,44 ‰ (проміле).Із зазначеним результатом вказаний поліцейський не погодився та виявив бажання проїхати у найближчий лікувальний заклад…».

Процедуру виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі - Інструкція №1452/735).

Зокрема, згідно п.п. 2, 3 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.п. 6, 7 Розділу І Інструкції).

Згідно з п. 7 Розділу ІІ Інструкції №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ цієї Інструкції 9 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Згідно із п.п.1,3,4,15,16 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту),який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання ,дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції видається на підставі акта медичного огляду.

З матеріалів справи, зокрема доданих до неї доказів, вбачається, що в ОСОБА_1 на місці зупинки було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме почервоніння шкірного покриву обличчя, характерний запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку із цим, на місці зупинки було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу газоаналізатора Drager 6810. Результат 0,44% проміле з яким ОСОБА_1 не погодився.

В подальшому о 14:40 17.03.2024 ОСОБА_1 було доставлено в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР де, відповідно до акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №188 від 17.03.2024, було проведено обстеження з використанням технічних засобів, а саме Алкотесту 6510. Зокрема о 14:55 результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становив 0,21 % проміле. Надалі, через 20 хвилин, а саме о 15:15 повторно проведено обстеження, та результат приладу газоаналізатора становив 0,19% проміле.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями статті 19 вказаного Закону також передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII, затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Як передбачено статтею 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників (частина перша).

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з положеннями статті 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до ст. 12 Закону №2337-УІІІ дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Закону №2337-УІІІ передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження;

догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Зміст положень Дисциплінарного статуту ОВС свідчить про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих і підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Водночас підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні поліцейським службової дисципліни.

Такими обставинами є лише фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діяннях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків і причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

У цій справі підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції був висновок відповідача про перебування позивача в нетверезому стані під час актування дорожньо-транспртної пригоди, повідомлення про яку здійснив сам позивач ОСОБА_1 , і який в подальшому не притягувався до відповідальності.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічний висновок був висловлений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкція № 1413/27858), передбачено, що ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду. Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з частиною першою ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд звертає увагу, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

При цьому, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Отже, службовим розслідуванням має бути встановлено, зокрема наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) воно було призначено.

Водночас суд повинен дослідити чи відповідають висновки службового розслідування меті та підставам його призначення, і чи дійсно в ході проведення службового розслідування підтвердилися відомості, які стали підставою для його призначення.

Згідно з п. 7-10 Розділу ІІ Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності ознак, передбачених п.3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно з п.3 розділу ІІ вказаної Інструкції, поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до переліку технічних засобів, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори: «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6820», «Alcotest 6810», «Alcotest 7410 Plus com», «Алконт 01».

Враховуючи зазначене, зафіксований технічним засобом «Drager Alkotest 6510» результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 становив 0,21 проміле, з урахуванням зазначеної вище точності вимірювального приладу, не може в достатній мірі свідчити про перевищення допустимої норми, зазначеної в Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, - 0,2 проміле, оскільки при врахуванні значення допустимої похибки у вимірюваннях (0,04) допустима норма не перевищена.

Вказана обставина додатково підтверджена проведенням о 15:15 повторного обстеження, за якими результат приладу газоаналізатора становив 0,19% проміле.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.05.2024 року у справі 3/607/3300/2024 провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо. При цьому саме лише відтворення у висновку службового розслідування фабули певного правопорушення не є достатнім для того, щоб уважати такий висновок обґрунтованим, як і ухвалене на підставі нього рішення. Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування та викладені обставини та висновки службового розслідування мають бути підтверджені й оцінені в сукупності належними та зібраними під час службового розслідування доказами.

Однак всупереч приведених обставин та ч.2 ст.2 КАС України відповідач не довів належними та допустимими доказами обґрунтованості викладених висновків службового розслідування та правомірності прийнятого ним рішення.

Згідно з вимогами Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно службової характеристики на позивача, за період служби він зарекомендував себе з позитивної сторони.

Таким чином, при визначенні міри дисциплінарного реагування, відповідачем не було також надано належної оцінки особі, зокрема, його ставлення до службових обов`язків та відсутність дисциплінарних стягнень тощо.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд зазначає про те, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Водночас відповідач, усупереч вказаному, належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення зі служби в поліції, виду дисциплінарного стягнення, при тому, що останній за час перебування на посаді не притягувався до дисциплінарної відповідальності та за місцем роботи характеризується загалом позитивно; обставин, які обтяжують відповідальність позивача, під час дисциплінарного провадження не встановлено.

На переконання колегії суддів, відповідачем ні під час службового розслідування, ні під час прийняття оскаржуваних наказів - не здобуто належних доказів, які б свідчили про те, що поведінка позивача, як поліцейського суперечить загальним принципам, встановленим для співробітників органів поліції, не наведено доказів недодержання позивачем приписів Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту Національної поліції в частині неухильного дотримання нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, та які б негативно позначитись на іміджі та репутації Національної поліції України та давали б можливість застосувати до нього крайній, найбільш суворий захід дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби.

Не надано таких доказів і під час розгляду даної апеляційної скарги.

З урахування того, що в основу службового розслідування (висновки якого слугували підставою для прийняття оспорюваних у справі наказів), було покладено обставини, за які позивач не поніс адміністративну відповідальність, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а також відсутнє обґрунтування застосування найсуворішої міри покарання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення вимог позивача про визнання протиправними та скасування наказу від 18.04.2024 № 222 «Про застосування до працівників УПП в Тернопільській області ДПП дисциплінарних стягнень», виданий начальником Департаменту генералом поліції третього рангу Жуковим Є.О., в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, а також вважає, що слід визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту від 03.05.2024 № 773 о/с, яким ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) звільнено зі служби в поліції, поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі Управління патрульної поліції);

Крім цього, у відповідності до ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» встановлено, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» передбачено, що середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

У відповідності до п.5 Порядку №100, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Відповідно до п. 8 вказаного Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до довідки про доходи Департаменту патрульної поліції від 27.05.2024 року №938(том 1, а.с. 58), загальна сума доходу ОСОБА_1 у період за березень-квітень 2024 року становить 48 386,81 грн., при цьому середньоденна заробітна плата складає 539 грн. 39 коп.

Таким чином, втрачений заробіток за час вимушеного прогулу з 03 травня 2024 року по 13 грудня 2024 року становить 121 362 грн. 75 коп. (539 грн. 39 коп. х 225 календарних днів вимушеного прогулу), який слід стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України .

Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, відтак адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, допустився помилки в частині застосування норм матеріального та процесуального права, а тому дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для задоволення позову.

За таких обставин колегія суддів вважає правильним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 липня 2024 року в справі №500/2896/24 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ від 18.04.2024 № 222 «Про застосування до працівників УПП в Тернопільській області ДПП дисциплінарних стягнень», виданий начальником Департаменту генералом поліції третього рангу Жуковим Є.О., в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту від 03.05.2024 № 773 о/с, яким ОСОБА_1 відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII) звільнено зі служби в поліції.

Поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код ЄДРПОУ - 40108646) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03 травня 2024 року по 13 грудня 2024 року в розмірі 121 362 (сто двадцять одну тисячу триста шістдесят дві) грн. 75 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді Т. В. Онишкевич
Р. П. Сеник