Справа № 580/9705/24
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року справа № 580/9705/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної прикордонної служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної прикордонної служби України (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Державної прикордонної служби України щодо непризначення ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням 3 групи інвалідності внаслідок поранення (травми), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність;

зобов`язати Державну прикордонну службу України призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як особі, якій встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення (травми), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, станом на 01.01.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що 15.02.2023 позивач виконував завдання із захисту Батьківщини на околиці н.п. Бахмут, отримав поранення та доставлений до медичного закладу.

26.06.2023 Головним військово-медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) позивачу проведено медичний огляд, за результатами якого діагноз та постанова гарнізонної ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Поранення (травма), Так, пов`язане із захистом Батьківщини. Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби».

В подальшому за результатами огляду Черкаською обласною МСЕК позивачу визначено ступінь втрати працездатності у відсотках: Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби 25%; Поранення (травма), Так, пов`язане із захистом Батьківщини 10%. Згідно з довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААГ № 427242 від 28.12.2023 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з причини «Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби».

Згідно з висновком №211 комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , за позивачем визнано право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в сумі 187880,00 грн.

Однак Державною прикордонною службою не було враховано наявність підстав для виплати одноразової грошової допомоги, передбачених абз.4 п.п.1 п.6 Порядку № 975 як особі, якій встановлено 3 групу інвалідності внаслідок поранення (травми), пов`язаної із захистом Батьківщини, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність.

Ухвалою суду від 04.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного позовного провадження.

Також суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі третя особа).

08.11.2024 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №427242 від 28.12.2023 ОСОБА_1 встановлено 3 групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби.

У зв`язку з цим, позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність III групи.

Схожі за змістом письмові пояснення подала суд третя особа.

14.11.2024 суду надійшла відповідь на відзив з подібними позовній заяві доводами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 24.06.2022 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на посаді інспектора прикордонної служби 3 категорії номера обслуги першої групи мінометів першого вогневого відділення мінометної прикордонної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування.

26.06.2023 Головним військово-медичним клінічним центром (Центральний клінічний госпіталь) позивачу проведено медичний огляд, за результатами якого складно довідку від 26.06.2023 №2292.

Діагноз та постанова гарнізонної ВЛК про причинний зв`язок захворювання: «Залишкові явища після вибухової травми (15.02.2023) - акубаротравми у вигляді двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови до 2,0 м на ліве вухо, до 5,0 м на праве вухо, Tinnitus, вогнепального осколкового дотичного поранення лівої кисті та операції: (15.02.23) ПХО рани, (28.02.23) накладання вторинних швів у вигляді зміцнілих шкірних рубців без порушення функції.

Поранення (травма), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. (акти службового розслідування за формами: Нвс-1 №142-23, Нвс-5 №142-23, затверджені начальником 11 ПЗ від 21.03.2023).

Аліментарне ожиріння 1 ст. Хронічна таракалгія, фаза нестійкої ремісії. Виразкова хвороба 12-палої кишки, стадія ремісії. Короткозорість ст. 0.5Д при гостроті зору з корекцією 1.0 обох очей.

Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №678-ОС від 25.10.2023 позивач звільнений в запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числі осіб з інвалідністю та/або одного зі своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи) пункту 2 частини четвертої статті 26 закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №739-ОС від 12.12.2023 солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

За результатами огляду Черкаською обласною МСЕК позивачу встановлено 3 групу інвалідності. Причина: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» (довідка до акта огляду МСЕК серії 12ААГ № 427242 від 28.12.2023).

Також, позивачу визначено наступний ступінь втрати працездатності у відсотках: Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби 25%; Поранення (травма), Так, пов`язане із захистом Батьківщини 10% (довідка серії 12ААА №066251 від 28.12.2023 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках).

Згідно з висновком від 13.01.2024 №211 комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, в сумі 187880,00 грн.

Рішенням №284, затвердженим 01.04.2024 головою ДПС України, позивачу призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб та 01.01.2023, в сумі 187880,00 грн.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 доручено виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 187880,00 грн.

Листом від 20.06.2024 позивач звернувся до відповідала з приводу незгоди з розміром одноразової грошової допомоги та зазначив, що має право на її отримання у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року на підставі.

У відповідь на вказане звернення, ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 29.08.2024 №12/11005-24-Вих повідомив позивача, що відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААГ №427242 від 28.12.2023 встановлено 3 групу інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. У зв`язку з цим, позивач має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність III групи.

Не погоджуючись із розміром призначеної ОГД, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби врегульовані Законом України Про військовий обов`язок і військову службу №2232-ХІІ від 25.03.1992 (далі Закон №2232).

Відповідно до статті 41 Закону №2232 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Стаття 1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей №2011-ХІІ від 20.12.1991 (далі Закон №2011) визначає, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.3 Закону №2011 дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011 одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

На підставі п.п.4, 5 ч.2 ст.16 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті (п.4);

встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби (п.5).

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок №975).

Відповідно до абз.4 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Розміри одноразової грошової допомоги встановлені ст.16-2 Закону №2011 та п.17 Порядку №975.

Так, згідно з п. «б» ч.1, ч.2 ст.16-2 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Пунктом 17 Порядку №975 визначено, що у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку:

1) військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або особі, звільненій з військової служби, інвалідність якої встановлено не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Суд зазначає, що ключовим питанням для вирішення спору є розмір одноразової грошової допомоги, на яке має право позивач у зв`язку із отриманням 3 групи інвалідності.

Оцінюючи доводи сторін із вказаного питання, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.16-3 Закону №2011 встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Так, за результатами огляду Черкаською обласною МСЕК позивачу встановлено 3 групу інвалідності. Причина: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» (довідка до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №427242 від 28.12.2023).

Також, позивачу визначено наступний ступінь втрати працездатності у відсотках: Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби 25%; Поранення (травма), Так, пов`язане із захистом Батьківщини 10% (довідка серії 12ААА №066251 від 28.12.2023 про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках).

Відповідно до п.12 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 (далі Положення №1317) причинний зв`язок інвалідності колишніх військовослужбовців з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби встановлюється на підставі постанови військово-лікарської комісії, оформленої як довідка військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання).

Згідно з п.13 Положення №1317 ступінь втрати працездатності військовослужбовців і військовозобов`язаних у період проходження ними служби (зборів) встановлюється у відсотках на підставі постанови військово-лікарської комісії, оформленої як довідка військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії за формою, затвердженою Міноборони, та направлення командира військової частини чи територіального центру комплектування та соціальної підтримки на встановлення ступеня втрати працездатності. Копії документів, зазначених у цьому пункті, можуть бути подані в паперовій формі. Копія такого документа завіряється уповноваженою особою відповідно до Порядку здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2023 року №901.

На підставі п.26 Положення №1317 особі, що визнана особою з інвалідністю, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється I, II чи III група інвалідності. I група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я особи з інвалідністю та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Причинами інвалідності є: загальне захворювання; інвалідність з дитинства; нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я); професійне захворювання; поранення, контузії, каліцтва, захворювання, зокрема:

одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;

пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій.

Також, наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.07.2012 №577 затверджено Інструкцію щодо заповнення форми: первинної облікової документації №157/о «Акт № ___ огляду медико-соціальною експертною комісією» (далі інструкція заповнення Акту) та форми первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією» (далі інструкція заповнення виписки).

Відповідно до п.35 інструкції заповнення Акту у підпункті 30.5 пункту 30 зазначається причина інвалідності (у деяких випадках може вказуватися дві причини, наприклад інвалідність з дитинства, пов`язана з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, тощо).

Згідно з п.п.4, 6.9 інструкції заповнення виписки усі реквізити даної форми заповнюються відповідно до акта огляду медико-соціальної експертної комісії (форма № 157/о).

У пункті 9 зазначається причина інвалідності.

Таким чином, довідка до акту огляду МСЕК містить відомості щодо причини інвалідності, яка вказана відповідно до Акту огляду МСЕК та визначена на підставі п.26 Положення №1317.

Як зазначено вище, за результатами огляду Черкаською обласною МСЕК позивачу встановлено 3 групу інвалідності. Причина: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби» (довідка до акта огляду МСЕК серії 12ААГ №427242 від 28.12.2023).

Жодної інформації щодо іншої причини інвалідності (зокрема з причин поранення, травми, каліцтва) вказана довідка МСЕК не містить, а тому твердження позивача, що інвалідність йому встановлена у т.ч. у зв`язку із пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, суд вважає необґрунтованим.

Суд також зазначає, що рішення МСЕК щодо встановлення причинного зв`язку інвалідності позивача із захворюванням є чинним, доказів його оскарження позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за встановленими позивачу причинами інвалідності 3 групи (захворювання, пов`язане з проходженням військової служби), він має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність на підставі абз.4 підп.2 п.17 Порядку №975.

Отже, у спірному випадку відповідачем не допущено порушення вимог вищевикладених норм законодавства України під час призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності.

Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, а понесені судові витрати розподілу згідно зі ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ