Справа № 727/13388/24
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/114/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання - Макогон А. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Установив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

До Шевченківського районного суду м. Чернівці надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 22 листопада 2024 року посадовою особою ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову № 4685 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено на громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., оскільки відповідач вважає, що в діях ОСОБА_1 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

У постанові встановлено, що ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю військово-облікового документа 12 листопада 2024 року був доставлений працівниками національної поліції до Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації (далі - ООЦМ) по АДРЕСА_1 для складання адміністративного протоколу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП .

Дану постанову ОСОБА_1 отримав 27 листопада 2024 року, на підтвердження чого додається її копія.

З вказаною постановою ОСОБА_1 категорично не згідний, так як викладені обставини в ній не відповідають дійсності. При цьому постанова складена з порушенням вимог, встановлених КУпАП, а тому вказана постанова є незаконною, протиправною, і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, дійсно 12 листопада 2024 року приблизно о 08 год 00 хв. ОСОБА_1 зупинили представники ІНФОРМАЦІЯ_3 по АДРЕСА_2 (біля заправки БРСМ), та попросили надати для перевірки військово-облікові документи. ОСОБА_1 повідомив їм, що перебуває на обліку в міському ІНФОРМАЦІЯ_4, є військовозобов`язаним, дані оновив вчасно, відповідно до закону пройшов військово- лікарську комісію, має відстрочку від призову на військову службу по місцю роботи та надав їм для огляду, належним чином завірену копію військового квитка, документ, що посвідчує особу (із застосунку Дія ) та посвідчення про відстрочку.

Окрім того, ОСОБА_1 повідомив працівників національної поліції та представників ІНФОРМАЦІЯ_3, що оригінал військового квитка та посвідчення про відстрочку знаходиться в нього в автомобілі, який був припаркований неподалік від місця зупинки та в разі потреби може їх надати.

Проте, представники ІНФОРМАЦІЯ_3 проігнорували його дії та пояснення, вказали, що це не є військово-обліковим документом в розумінні закону та в примусовому порядку доставили до приміщення Чернівецького ООЦМ, де в подальшому склали на нього протокол про адміністративне правопорушення.

Статтею 22 ч.6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Таким чином, за наявності копії військово-облікових документів та застосунку «Дія» посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 мала можливість отримати із системи із Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТІС «ОБЕРІГ» персональні дані військовозобов`язаного ОСОБА_1 про те, що останній перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , і тільки в разі розшуку позивача мали здійснити його затримання, однак в порушення вимог закону останні ці дані не перевірили та затримали і неправомірно доставили позивача до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

В зв`язку з викладеним, вважаю, що у посадової ІНФОРМАЦІЯ_3 не було підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Також, прошу суд звернути увагу на те, що в мотивувальній частині постанови № 4685 від 22.11.2024 року зазначено, що ОСОБА_1 з`явився на розгляд протоколу, але доказів, які б спростували вчинення ним адміністративного правопорушення не надав. Однак 21.11.2024 року адвокатом Ісар О.Я. до ІНФОРМАЦІЯ_3 було надано клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та розгляду справи без участі представника та участі його довірителя ОСОБА_1 , у зв`язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні. Тому ні він, ні позивач не були присутні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП. Вказане підтверджує, що посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_3 підійшла до формального розгляду справи.

Отже, враховуючи дані норми закону, якщо представники ІНФОРМАЦІЯ_3 вважали, що ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, вони мали б на виконання вказаного вище порядку оформити та вручити йому повістку, що ними не було зроблено і матеріали справи такого не містять.

Крім того, просить суд звернути увагу на те, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_3 за участю працівників патрульної поліції при його затриманні та доставки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 порушили вимоги закону, а саме: не склали протокол про його адміністративне затримання, як того вимагає стаття 261 КУпАП.

Оскільки добровільної згоди на прослідування до ООМЦ ОСОБА_1 ні працівникам патрульної поліції, ні працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 не давав.

Більш того, як видно з протоколу про адміністративне правопорушення до нього були залучені два свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Однак, вказані свідки являються представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто є зацікавленими особами у даній справі, що свідчить про упереджене ставлення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Звертаю увагу і на те, що в оскаржуваній постанові, зазначено, що ОСОБА_1 при наданні пояснень вказав, що військовий квиток забув вдома. Проте зазначені доводи не відповідають дійсності, оскільки з матеріалів справи, а саме: протоколу про вчинення адміністративного правопорушення чітко видно, що позивач надав працівникам ІНФОРМАЦІЯ_3 копію військового квитка, документ, що посвідчує особу (із застосунку Дія ) та посвідчення про відстрочку, які долучені до протоколу.

На підставі викладеного, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову № 4685 від 22 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, на підставі частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по справі.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 уважає постанову № 4685 від 22.11.2024 про накладення адміністративного стягнення, протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

03.12.2024 суддя своєю ухвалою прийняла та відкрила провадження у справі № 727/13388/24 та призначила справу до розгляду.

16.12.2024 позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень на позов не надали.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, встановлені судом

Згідно з постановою № 4685 від 22.11.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи, а саме: ОСОБА_1 , документи, який посвідчує особу: військовий квиток серії НОМЕР_1 , додаток єДокумент. В процесі розгляду встановлено, що протокол складено правильно, що 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 був доставлений працівниками національної поліції до Чернівецького обласного об`єднаного центру мобілізації (далі - ООЦМ) по АДРЕСА_1 для складання адміністративного протоколу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, оскільки своїми протиправними діями ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що призвело до порушення ним законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненого в особливий період.

ОСОБА_1 під час складення адміністративного протоколу пояснив,що військовий квиток забув в дома.

Накладено штраф в сумі 17000,00 грн.

Тобто ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка є банкетною тобто також, що відсилає до виконання вимог абз. 3, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», кваліфікуюча обставина визначається вчинення цього правопорушення в особливий період.

Згідно з протоколом серії ЧРТЦК №1645 від 12.11.2024, складеного інспектором ІНФОРМАЦІЯ_6 - помічник чергового Чернівецького ООУМ Катаникалі В. Л., склад адміністративного правопорушення 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 о 08 год. 30 хв. в період проведення мобілізації не пред`явив за вимогою посадової особи патрульної поліції та уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 військово-обліковий документ, тобто порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно з військового квитка серії НОМЕР_1 від 04.02.2008, ОСОБА_1 .

Згідно з посвідченням № НОМЕР_2 від 10.07.2024, виданим військовозобов`язаному ОСОБА_1 , військове звання - солдат, працює в МКП «Чернівцітеплокомуенерго» на посаді начальник дільниці служби (виробництва теплової енергії). Надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на дванадцять місяців з дня оформлення відстрочки від призову.

Згідно з довідкою №477 від 19.11.2024, наданою хворому ОСОБА_1 , він знаходиться на стаціонарному лікуванні в ОКНП «Чернівецький обласний клінічний кардіологічних центр» з 13.11.2024 по теперішній час.

Згідно з витягом з «Резерв +» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , категорія обліку - військовозобов`язаний, дійсний до 10.07.2025, тип відстрочки: бронювання.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову №4685 від 22.11.2024 протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові № 4685 від 22.11.2024, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами україни.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ст.7 КУпАП).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Кас України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідно з ст. 235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 268 КУпАП визначені права особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Втім, з матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач чи його представники вжили всіх заходів щодо повідомлення позивача належним чином про дату, час та місце розгляду справи, а також надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.

Матеріали справи не містять належних доказів, що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, в оскаржуваній постанові зазначається посилання на протокол №1645 від 12.11.2024, однак відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 КУпАП, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність особи за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

Разом з цим, згідно з приміткою ст. 210 КУпАП - положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З оскаржуваної постанови № 4685 від 22 листопада 2024 року вбачається, що 12 листопада 2024 року ОСОБА_1 не виконав вимогу пред`явити свій військово-обліковий документ. Представником ТЦК не було перевірено базу даних системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» на предмет перебування ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних.

Відповідно до ст. 1, 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України. Держателем Реєстру є Міністерство оборони України.

Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки - Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони. Діяльність територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки координується та спрямовується Міноборони.

Таким чином, відповідач мав можливість отримати із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ» персональні дані щодо ОСОБА_1 щодо перебування останнього на військовому обліку.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 605,60 грн., сплачений квитанцією від 28.11.2024 року №6097-2737-6002-5021.

Керуючись ст. 72-78, 246, 286 КАСУ, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 4685 від 22 листопада 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17 000 гривень, провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридична адреса: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Повний текст судового рішення складено 16.12.2024.

Суддя Ю. О. Калмикова