Справа № 560/3497/24
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3497/24 Головуючий у 1-й інстанції: Блонський В.К.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

16 грудня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного Управління Державної Податкової Служби у Хмельницькій області від 09 лютого 2024 р № 0-2224-UA1078669.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.04.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції, Головне управління ДПС у Хмельницькій області сформувало податкове повідомлення - рішення від 09.02.2024 № 0001778- 2410-2224-UA1078669 за 2023 рік на суму 25000 гривень за несплату позивачем транспортного податку на легковий автомобіль AUDI моделі Q8 з об`ємом двигуна 2967, тип палива: гібрид, рік випуску - 2021.

Позивач вважає, що вищевказане податкове повідомлення - рішення є протиправним та підлягає скасуванню, тому звернулася до суду з цим позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що легковий автомобіль з такими ознаками та параметрами (марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального) включений до Переліку легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023 році. Водночас, відповідачем при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не було встановлено середньоринкову вартість транспортного засобу позивача відповідно до статті 267.2.1. ПК України, в силу чого, у відповідача не було достатніх та необхідних, визначених законодавством даних (інформації) для визначення критеріїв, яким має відповідати об`єкт оподаткування для нарахування позивачу транспортного податку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний суд зазначає, що 24.12.2015р. Верховною Радою України прийнято ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» за №909-VIII, який набрав чинності 1 січня 2016р., та яким внесено зміни у ПУ України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Так, приписами пп.267.1.1 п.267.1 ст.267 ПК України визначено, що платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до пп.267.2.1 п.267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

Положеннями пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Абзацом другим зазначеного підпункту встановлено, що така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального".

Відповідно до абз.3 пп.267.2.1 п.267.2 ст.267 ПК України, щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Базою оподаткування відповідно до пп.267.3.1 п.267.1 ст.267 ПК України є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

За правилами п.267.4 ст.267 ПК України, ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 грн. за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп.267.5.1 п.267.1 ст.267 ПК України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Приписами пп.267.6.1. п.167.6 ст.267 ПК України визначено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів оподаткування фізичних осіб здійснюється контролюючим органом податковою адресою (місцем реєстрації) платника податку, зазначеною в реєстраційних документах на об`єкт оподаткування.

У відповідності до пп.267.6.2 п.267.6 ст.267 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів, зокрема, але не виключно, інформацію про транспортний засіб: марка, модель, об`єм циліндрів двигуна (куб. см), рік випуску та розмір ставки податку.

Що стосується об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником, починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи під час апеляційного розгляду, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, позивач є власником транспортного засобу, а саме: автомобілю марки AUDI моделі Q8 з об`ємом двигуна 2967, тип палива: гібрид, рік випуску - 2021.

Положеннями ст.8 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 3.11.2022р. за №2710-IX встановлено у 2023р. мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня 6 700грн..

Тобто, 375 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2023р. складали 2 512 500грн..

Отже, власники транспортних засобів з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 2 512 500 грн., є платниками транспортного податку.

При цьому, механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів для цілей їх віднесення до об`єктів оподаткування транспортним податком встановлений Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою КМУ від 18.02.2016р. за №66 (надалі - Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

У відповідності до п.2 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за такою формулою: Сср = Цн х (Г / 100), де Цн - ціна нового транспортного засобу в Україні з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів з урахуванням строку експлуатації транспортних засобів у роках згідно з додатком 1 до Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою КМУ від 10.04.2013р. за №403.

Джерелом інформації для визначення ціни нового автомобіля є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) (пункт 3 Методики).

Інформація про ціни нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, об`єму циліндрів двигуна, типу пального подається до 10 січня базового податкового (звітного) періоду (року) державним підприємством Держзовнішінформ до Мінекономіки (пункт 4 Методики).

Відповідно до п.5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Згідно з п.6 Методики аналогічними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: тип кузова (седан, універсал тощо); призначення (дорожні, позадорожні); тип двигуна (бензиновий, дизельний тощо); робочий об`єм двигуна; привод тягових коліс (передньоприводні, задньоприводні, повноприводні); тип коробки переключення передач; габаритні розміри; комплектація.

Пунктом 13 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів передбачено, що Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого податкового (звітного) року розміщує на своєму офіційному веб-сайті перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо зазначених автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

У разі відсутності на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про марку, модель легкового автомобіля, що має ознаки об`єкта оподаткування транспортним податком, Мінекономрозвитку за зверненням ДПС та/або власника зазначеного легкового автомобіля визначає його середньоринкову вартість, доповнює перелік, зазначений в абзаці першому цього пункту, такою інформацією та розміщує її на своєму офіційному веб-сайті.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна та тип пального (пункт 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів).

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що для визнання автомобіля об`єктом оподаткування транспортним податком з фізичних осіб до уваги береться, зокрема середньоринкова вартість такого автомобіля, яка визначається статистичними методами з урахуванням певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу та встановлюється, виключно, Мінекономіки.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі наданої інформації Мінекономіки про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2023 році.

Аналогічні правові висновки зазначені у постановах Верховного Суду від 20.03.2018р. у справі за №820/4054/17, від 12.06.2018р. у справі за №813/3965/17, від 06.12.2023р. у справі за №520/8806/18.

Отже, судова колегія вважає, що повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість яких визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. До повноважень відповідача не входять повноваження з приводу перевірки визначеної Мінекономіки середньоринкової вартості автомобілів для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Апеляційним судом досліджено - Перелік легкових автомобілів, які підлягають оподаткуванню транспортним податком у 2023р., який розміщений на офіційному вебсайті Міністерства економіки України, та встановлено наявність у цьому Переліку транспортного засобу марки Audi, модель Q8, рік випуску (включно) - до 4 років, об`єм циліндрів двигуна 2967, тип палива гібрид.

У відповідності до положень пп.14.1.220 п.14.1 ст.14 ПК України, рік виготовлення транспортного засобу - календарна дата виготовлення транспортного засобу (день, місяць, рік); для транспортних засобів, календарну дату виготовлення яких визначити неможливо, - 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Аналізуючи вищевстановлені обставини, судова колегія вважає, що належний позивачу автомобіль відноситься до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2023 р.

При цьому, судова колегія бере до уваги правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові за №822/2349/17 від 26.12.2023, та за змістом якої Верховний Суд дійшов висновку про правомірність нарахування податковим органом грошового зобов`язання з транспортного податку згідно податкового повідомлення-рішення з тих підстав, що автомобіль міститься в Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у відповідному році.

Отже, оскільки належний позивачу автомобіль віднесено до Переліку легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2023 році та враховуючи правові висновки Верховного Суду, судова колегія вважає, що ГУ ДПС у Хмельницькій області правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2023р.

Що стосується доводів позивача стосовно того, що вартість автомобіля не перевищує 375 розмірів мінімальної заробітної плати та у зв`язку із цим податковий орган приймаючи оскаржуване рішенні діяв протиправно, то судова колегія вважає, що вказане не змінює нормативно-правове регулювання спірних правовідносин та не виключає автомобіль з переліку тих, які є об`єктами оподаткування. При цьому, судова колегія вважає, що вартість автомобіля визначається центральним органом виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою КМУ, станом на 1 січня податкового (звітного) року.

Як наслідок, автомобіль позивача є об`єктом оподаткування для сплати транспортного податку у 2023 році, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 09 лютого 2024 року №0-2224-UA1078669, є правомірним та скасуванню не підлягає.

За сукупністю наведених обставин та виходячи з системного аналізу зазначених вище норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову ,якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Смілянець Е. С.