Справа № 520/31839/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Горшкова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 р. Справа № 520/31839/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2024, по справі № 520/31839/23

за позовом Приватного підприємства "ФАКТОРБУД"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ПП "ФАКТОРБУД" звернулось до суду із позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.08.2023 № 9.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2024 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 30.08.2023 № 9.

01.10.2024 представником позивача було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, в розмірі 25526,96 грн.

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 заяву представника позивача задоволено.

Ухвалено додаткове рішення у справі, яким стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ПП "ФАКТОРБУД" у розмірі 25526,96 грн.

Головне управління ДПС у Харківській області, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявником, зокрема вказано, що підлягають розподілу лише

витрати на правничу допомогу, які вже були понесені та які є деталізованими. Апелянт звертав увагу, що позивач просив відшкодувати витрати на правничу допомогу із значним завищенням розмірів, не надавши акт виконання робіт, опис та платіжне доручення, розрахунки (калькуляції) вартості правової допомоги, обґрунтування щодо складності справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії, будь-яких інших документів, із яких можливо було б установити обсяг наданих послуг та їх вартість. Отже, в даному випадку, на думку відповідача, не доведено фактичність, неминучість та розмір витрат на рівні 25526,96 грн.

На підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до пп.1 п.3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, суб`єктом владних повноважень, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 20213 рік" установлено у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 р. - 2684 гривень.

Отже, враховуючи суму позову, розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду першої інстанції з даною позовною заявою, становить 25526,96 грн.

Із матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду із даним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 25526,96 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 275 від 02.11.2023.

Враховуючи, що за наслідками судового розгляду позовні вимоги задоволено, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 25526,96 грн.

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідача стосуються питання відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, містять посилання на завищення позивачем суми понесених витрат та неврахування судом принципу співмірності витрат.

Втім, оскільки у даному випадку оскаржуваним додатковим рішення вирішувалось питання розподілу судових витрат, пов`язаних виключно зі сплатою судового збору, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2024 по справі № 520/31839/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов