Справа № 154/5200/23
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Мазій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просив скасувати постанову серії БАД № 818655 від 07 грудня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.2 ст.122 КУпАП, ч.1 ст.126 КУпАП об`єднано на підставі 36 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що він працює водієм фірми МТК «Казна транс». В його особистому користуванні перебуває автомобіль «Фольксваген» реєстраційний номер НОМЕР_1 . 07.12.2023 року о 22 год. 25 хв., він керуючи вказаним транспортним засобом, рухався по вул.Зимнівська- Луцька, де був зупинений інспектором поліції поліцейським СР ПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом Сайком В.П. Після зупинки інспектор повідомив, що при повороті з вулиці Зимнівської на вулицю Луцьку не був включений сигнал повороту та не пред`явив посвідчення водія. Інспектором була складена відносно нього постанова № 818655 серії БАД за порушення Правил дорожнього руху, та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ст.36 КУпАП.

З постановою він категорично не згідний, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Зазначає, що дійсно, 07.12.2023 року о 22 год. 25 хв., він керував вказаним транспортним засобом, рухався по вул. Зимнівська- Луцька м. Володимир при здійсненні повороту ввімкнув лівий сигнал повороту, повертаючи з вулиці Зимнівської на вулицю Луцьку та вимкнув його, коли виїхав на вулицю Луцьку. Автомобіль поліції рухався по вулиці Луцькій від залізничного переїзду і знаходився на значній віддалі від його транспортного засобу, а тому інспектор не міг повністю прослідкувати його дії. Більше того, поліцейський не назвав причини зупинки його автомобіля, а тому не було підстав вимагати в нього надання документів. Крім того при зупинці поліцейський не представився та не надав документів, що посвідчують його особа та повноваження. Крім того, поліцейським не було роз`яснено його право на участь захисника, а коли він заявив, що хоче скористатися правовою допомогою, інспектором було відхилено його клопотання. За таких обставин, при винесенні постанови про адміністративне правопорушення №818655 серії БАД за порушення Правил дорожнього руху та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ст.36 КУпАП, у відповідача були відсутні будь-які докази про вчинення ним адміністративних правопорушень.

На підставі наведеного просить скасувати постанову серії БАД № 818655 від 07.12.2023 року складену інспектором поліції поліцейським СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом Сайком В.П. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за порушення Правил дорожнього руху, та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, 36 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

31.01.2024 від представника відповідача начальника САП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Олександра Барило надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого зазначає, що 07.12.2023 року близько 22 год. 25 хв. поліцейським СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим сержантом поліції Сайком В.П. по вул. Луцькій у м. Володимирі, був зупинений ОСОБА_1 , котрий рухаючись автодорогою автомобілем марки «Фольксваген» р.н.з НОМЕР_1 при проїзді перехрестя з вул. Зимнівської на вул. Луцьку в м. Володимир не увімкнув покажчик відповідного напрямку, та не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Встановивши особу порушника, було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, заслухано усні пояснення по факту вчиненого ним правопорушення, було роз`яснено порушнику його права.

У позовній заяві позивач вказує, що при здійсненні повороту він ввімкнув покажчик повороту та вимкнув його, коли виїхав на вул. Луцьку, на відеозаписі з нагрудної бодікамери поліцейського, Сиротюк М.І. повідомляє, що вимкнув покажчик повороту як тільки виїхав на перехрестя, однак при перегляді відеозапису з автомобільного відео реєстратора покажчик повороту не увімкнено як на перехресті вулиць Зимнівська - Луцька м. Володимир, так і при з`їзді з перехрестя на вул. Луцька. Відповідно до п.п.9.4 ПДР України припиняти подачу сигналу покажчиками повороту необхідно після закінчення маневру здійснення повороту.

Щодо не пред`явлення позивачем документів працівникам поліції через те, що зі слів позивача поліцейські не назвали причину для зупинки транспортного засобу, це також не відповідає дійсності, оскільки поліцейський Сайко В.П. неодноразово повідомляв, що причиною для зупинки слугувало саме не увімкнення покажчика повороту.

Навіть в тому випадку, якщо позивач не погоджується з підставою для зупинки транспортного засобу, він зобов`язаний пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Посилання позивача на те, що він мав право не пред`явити посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Таким чином, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини вчинення адміністративного правопорушення, заслухавши та врахувавши усні та письмові пояснення правопорушника поліцейським як уповноваженою особою органу Національної поліції було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення БАД №818655 від 07.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення у виді адміністративного штрафу.

Враховуючи вище викладене просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

27.06.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначено, що 07.12.2023 року після 22:00 він їхав на роботу по вул. Зимнівській м.Володимир. Перед перехрестям із вул.Луцькою він заздалегідь увімкнув показник лівого повороту. Переконавшись, що на перехресті немає транспортних засобів і жоден автомобіль не наближається, він вимкнув показник повороту та, перетнувши перехрестя, продовжив рух у напрямку центру міста.

Проїхавши зупинку міського транспорту, розташовану по правій стороні дороги, він побачив у дзеркалі заднього виду, що до нього швидко наближається автомобіль із увімкненими синіми та червоними маячками. Він почав зупинятися та увімкнув аварійну сигналізацію.

До нього підійшов працівник поліції та повідомив, що на автомобілі нібито не працює поворотник. Позивач заперечив це, зазначивши, що всі лампи поворотів працюють, що підтверджується блиманням під час увімкненої аварійної сигналізації. Тоді поліцейський заявив, що водій не увімкнув показник повороту, коли їхав із вул. Зимнівської, і що це є порушенням правил дорожнього руху. Після цього почав вимагати реєстраційні документи.

Позивач запропонував поліцейському надати відеодоказ порушення правил дорожнього руху. Поліцейський попросив зачекати, поки він запише відео. Через деякий час поліцейський приніс відео, записане на своєму телефоні. Однак, відповідно до наказу Національної поліції від 11 січня 2019 року №28/3299, пункту 9 статті 31, телефон не входить до переліку засобів, дозволених для фото-, кінозйомки та відеозапису. Це вже є порушенням встановлених норм.

На відео видно, що поліцейський рухався зі сторони залізничного переїзду по вул. Луцькій. Позивач зазначає, що не розуміє, як поліцейські могли спостерігати за його діями, рухаючись по вул. Луцькій, коли він їхав по вул. Зимнівській і здійснював увімкнення чи вимкнення показника повороту.

Ці обставини підтверджують, що його зупинка була безпідставною.

Крім того, зазначає, що під час розгляду справи працівник поліції не надав йому можливості скористатися правом на подання клопотанням про перенесення справи на іншу дату, а також не забезпечив реалізацію права на правничу допомогу, чим були порушені його законні права.

Враховуючи вище викладене, позивач просить суд не брати до уваги відзив відповідача, задовольнити позов у повному обсязі, скасувати винесену постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксація судового засідання з допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно до ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами.

У відповідності до статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частини 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Суд звертає увагу на те, що виключний перелік органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення міститься в ст. 213 КУпАП, до яких відносяться як суди, так і органи Національної поліції. Проте, розмежування підвідомчості спорів між даними органами зазначене у ст.ст. 221-222 КУпАП.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції.

Таким чином, виключне право виносити постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст.126 КУпАП належить органам Національної поліції та належить до дискреційних повноважень останніх.

Судом встановлено, що згідно з постанови серії БАД № 818655 ОСОБА_1 07.12.2023 о 22 год. 25 хв. в м. Володимир по вул. Зимнівська - Луцька, керував автомобілем Фольксваген н.з НОМЕР_1 не увімкнув світловий показник повороту відповідного напрямку та не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційних докуме6нтів на транспортний засіб, чим порушив п. п.9.2 б та п.п.2.4а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 36 КУпАП України.

Інспектором СРПП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом Сайко В.П було проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 36 КУпАП України. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятсот десять гривень. Відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови було застосовано положення ст. 36 КУпАП та адміністративне стягнення накладено на позивача за приписами цієї норми права в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.2 ст.122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно дослідженого судом відеозапису, вбачається, що позивач дійсно не увімкнув світловий показник повороту відповідного напрямку при повороті та відмовився надавати працівникам посвідчення водія.

Щодо порушення позивачем п.9.2 ПДР України суд зазначає наступне.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно з п.9.2 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:а)перед початком руху або зупинкою, б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно п.9.4 ПДР України подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50100 м у населених пунктах і за 150200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Отже, ч.2 ст. 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність водія, зокрема, за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно з матеріалами справи на підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано відеозаписи з нагрудної камери працівника патрульної поліції.

Дослідивши відеозаписи, суд встановив, що ОСОБА_1 07.12.2023 о 22 год 25 хв. в м. Володимир по вул. Зимнівська - Луцька, керуючи транспортним засобом Фольксваген н.з НОМЕР_1 не увімкнув світловий показник повороту відповідного напрямку.

Отже, наданим відповідачем відеозаписом підтверджується, що позивач перед початком виконання маневру повороту не дотримався вимог п.9.2 та п.9.4 ПДР України щодо завчасного ввімкнення сигналу покажчика повороту.

Доводи позивача про те, що він ввімкнув лівий сигнал повороту, повертаючи з вулиці Зимнівської на вулицю Луцьку та вимкнув його, коли виїхав на вулицю Луцьку, суд не бере до уваги, оскільки під час дослідження відеозапису встановлено, що позивач не подав сигнал покажчиком повороту під час виконання маневру повороту.

Отже, матеріалами справи підтверджується вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, зокрема, порушення правил користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху.

Стосовно правомірності притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч 1 ст 126 КУпАП, то пунктом 2.1 ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Так, згідно п.2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в п. 2.1 цих Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.16 ЗУ Про дорожній рух, водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

При цьому, суд звертає увагу позивача, що інспектор патрульної поліції мав обґрунтовані підстави зупинити автомобіль позивача оскільки, він дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірно вимагав в позивача пред`явити документи, що посвідчують право керування. Те, що позивач не погоджується з поставленим йому в провину порушенням ПДР не звільняє його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції, встановлені п.2.4 а ПДР України щодо перевірки документів.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість відповідач, цілком правомірно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 122, ст. 36 КУпАП України.

На переконання суду, відповідач надав належні докази, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, на підтвердження факту порушення позивачем вимог ПДР України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова містить усі необхідні реквізити, передбачені статтею 283 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне залишити без задоволення позовні вимоги скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Оскільки в задоволення позову відмовлено в повному обсязі, згідно вимог ст.139 КАСУ судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи, не підлягають стягненню на його користь.

Керуючись ст.72-77,79, 205, 229, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення у справі подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області, місцезнаходження: вул. Винниченка, 11, місто Луцьк Волинської області, індекс 43025, код ЄДРПОУ ;

Суддя Тетяна Пустовойт