Справа № 490/9847/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 490/9847/23

Перша інстанція: суддя Шолох Л.М.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача судді Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

перевіривши наявність підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Суд скасував постанову від 19 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 210-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною другою статті 210-1 КУпАП, закрив.

На зазначене рішення суду представник ІНФОРМАЦІЯ_1 25 жовтня 2024 року, через систему «Електронний суд», подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі указано про те, що суд першої інстанції, роз`яснюючи строк оскарження судового рішення, допустив помилку у резолютивній частині, зазначивши, що строк його оскарження становить десять днів з дня його проголошення або отримання копії відповідного судового рішення.

Однак, відповідно до частини 1 статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2024 року апеляційну скаргу було залишено без руху, оскільки скаржник пропустив десятиденний строк, передбачений частиною 4 статті 286 КАС України, на оскарження рішення суду першої інстанції. Скаржнику було запропоновано подати до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

При цьому, суд апеляційної інстанції указав, що предметом даного спору є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому необхідно керуватися статтею 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Представник скаржника в апеляційній скарзі проігнорував вимоги статті 286 КАС України та помилково керувався вимогами статті 295 КАС України щодо строку оскарження рішення суду.

Ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення скарги без руху доставлено апелянту в електронний кабінет 31 жовтня 2024 року о 20:41 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

На виконання вимог даної ухвали суду, 12 листопада 2024 року представник ІНФОРМАЦІЯ_1 подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У даній заяві представник скаржника указує на таке:

- відсутність необхідної кількості військовослужбовців чи то інших держаних службовців, що мають юридичну освіту, для здійснення повноважень у юридичному відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- одночасне надмірне навантаження у судових справах на одну особу;

- несвоєчасне надання коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ознайомившись зі змістом вказаної заяви, а також матеріалами справи, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Предметом даного спору є постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому необхідно керуватися статтею 286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Обставини справи свідчать, що рішення суду першої інстанції було ухвалено 25 вересня 2024 року, однак апеляційна скарга подана, через систему «Електронний суд», 25 жовтня 2024 року, тобто з пропуском десятиденного строку, передбаченого частиною 4 статті 286 КАС України.

Посилання скаржника на відсутність необхідної кількості службовців, які мають юридичну освіту та надмірне навантаження у судових справах не приймаються колегією суддів.

Так, організація роботи юридичного відділу суб`єкта владних повноважень не може бути підставою для визнання причини пропуску строку апеляційного оскарження поважною.

Слід зазначити, що поважність причин пропуску строку підлягає оцінці у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 06 жовтня 2015 року Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Європейський суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом певного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є обмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Щодо несвоєчасного надання коштів для сплати судового збору, колегія суддів також вважає дану причину неповажною, оскільки відсутність коштів для сплати судового збору, не позбавляє суб`єкта владних повноважень права подати апеляційну скаргу у строк, встановлений КАС України.

За правилами ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи, що наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Також колегія суддів вважає необхідним повернути ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений судовий збір у сумі 644,16 грн., згідно квитанції про сплату №2073-6783-6972-3163 від 25 жовтня 2024 року.

Частиною 2 статті 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції вважає можливим повернути сплачений судовий збір у сумі 644,16 грн.

Керуючись статтями 299, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ІНФОРМАЦІЯ_1 у відкритті апеляційного провадження на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судовий збір сплачений на рахунок № НОМЕР_1 в сумі 644 (шістсот сорок чотири) грн. 16 коп., згідно квитанції про сплату №2073-6783-6972-3163 від 25 жовтня 2024 року, повернути ІНФОРМАЦІЯ_3 (код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.12.2024.