Справа № 537/3325/24
Суддя: МУРАШОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/537/33/2024
Справа № 537/3325/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2024 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючої судді Мурашової Н.В.,

за участі секретаря Дьяченко В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м.Кременчук в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи поліцейського другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомова Дмитра Расимовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - ДПП НП України), за участі третьої особи поліцейського другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомова Д.Р., в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постановою серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, винесеною поліцейським другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомовим Д.Р., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, по факту, що 15.06.2024 року о 15:27:42 год. на дорозі МОЗ Київ-Харків, 77 км, він керував транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки, але був непристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України. Проте ОСОБА_1 вважає вказану постанову протиправною, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи. За наведених у постанові обставин він керував транспортним засобом, належним чином пристебнитий паском безпеки. А коли його зупинили працівники поліції, то він відстебнувся та вийшов з транспортного засобу до працівників поліції. А тому ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Короткий зміст відзиву на позов відповідача ДПП НП України та третьої особи поліцейського другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомова Д.Р.

Представник відповідача ДПП НП України та третьої особи Савонік Д.В. подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обгрунтування відзиву зазначено, що постановою серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, винесеною поліцейським другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомовим Д.Р., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, по факту, що 15.06.2024 року о 15:27:42 год. на дорозі МОЗ Київ-Харків, 77 км, він керував транспортним засобом, обладнаним засобом пасивної безпеки, але був непристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України. Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується відеозаписом з камер поліції, на яких зафіксовано, що на питання працівника поліції: «чому не пристебнуті паском безпеки?» - ОСОБА_1 відповів: «та зупинявся, бо турбина відмовила». Що вказує на визнання ОСОБА_1 вчинення правопорушення, за яке його притягнули до відповідальності. Справу розглянуто з дотриманням вимог законодавства. А тому оскаржувана постанова є законною та обгрунтованою, відсутні підстави для її скасування та закриття провадження у справі. (а.с. 22-32, 39-49).

Рух справи.

Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 26.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. (а.с.13).

Позиція учасників справи в судовому засіданні.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся про місце і час розгляду справи належним чином. Подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач ДПП НП України не направив в судове засідання свого представника, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи.

Третя особа не з`явився в судове засідання, хоча був повідомлений належним чином про місце і час розгляду справи.

Обставини, установлені судом, та мотиви суду при ухваленні рішення з посиланням но норми права.

Дослідивши подані докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено наступне.

Постановою серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, винесеною поліцейським другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомовим Д.Р., ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, із накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн, по факту, що 15.06.2024 року о 15:27:42 год. на дорозі МОЗ Київ-Харків, 77 км, він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки, але був непристебнутий паском безпеки, чим порушив п.2.3 «в» ПДР України. (а.с.8).

На поданому суду відео з камер поліції зафіксовано наступне.

О 15:19:12 год. по автодорозі їде транспортний засіб «Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , якому працівник поліції показав сигнал зупинитися. Транспортний засіб зупинився на вимогу працівника поліції. О 15:19:48 год. із транспортного засобу з місця водія на дорогу вийшов чоловік, особу якого в подальшому установили по посвідченню водія як ОСОБА_1 . О 15:20 год. працівник поліції підійшов до водія ОСОБА_1 , який в цей момент стояв біля транспортного засобу, при цьому працівник поліції задав питання: «Чому не користуєтесь паском безпеки?». На що водій відповів: «Тільки зупинявся. Турбина відмовила». О 15:23 год. працівник поліцї повідомив водію, що буде розглядати справу про притягнення його до відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, не пристебнутий паском безпеки. На що о 15:24 год. ОСОБА_1 відповів: «Хто вам сказав, що я був не пристебнутий паском безпеки? Я був пристебнутий паском безпеки. У мене є свідки - пасажири, вони підтвердять, що я був пристебнутий паском безпеки.» Працівник поліції запропонував водію показати відео з камер. В подальшому працівники поліції неодноразово повідомляли ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом, не пристебнутим паском безпеки. Що ОСОБА_1 заперечував, просив допитати в якості свідків пасажиров маршрутки, якою він керував. О 15:36 год. підійшли двоє свідків - чоловік та жінка, які були пасажирами. Працівники поліції повідомили свідкам, що у них є відео, де зафіксовано як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не пристебнутий паском безпеки, а коли вони зупинили траснпортний засіб, то водій ОСОБА_1 визнав, що керував транспортним засобом, не пристебнутий паском безпеки. Працівники поліції повідомили цим свідкам, що в разі надання ними інших показань, їх показання будуть вважатися неправдивими, тому вони можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві показання. На що свідки очевидно перелякалися. Чоловік повідомив, що вони їхали позаду водія, коли вони зупинялися на заправці, то він бачив, що водій був пристебнутий паском безпеки, а далі він не звертав уваги чи був пристебнутий водій. Жінка сказала, що вона у дорозі спала, тому не бачила чи був водій пристебнутий паском безпеки. Далі до працівників поліції підійшли інші пасажири маршрутки, якою керував ОСОБА_1 , по черзі одна жінка, за нею інша, які просили поліцію швидше вирішити усі питання, відпустити водія, тому що вони вже тривалий час у дорозі, поспішають додому, в маршрутці діти, які не можуть чекати. О 15:42 одна з цих жінок, яка представилася працівникам поліції як Світлана, повідомила, що вона під час руху сиділа поряд з водієм ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з дотриманням правил, тому вона бачила як усі пасажири та водій були пристебнуті пасками безпеки, стверджувала, що така зупинка є безпідставною, вони поспішають до дому, потрібно відпустити водія, щоб вони могли продовжити рух. Проте працівники поліції не відібрали у цієї жінки пояснення, не установили її особу. О 15:43 год. Працівник поліції знов повідомив, що проводить рогляд справ щодо ОСОБА_1 за порушення ним вимог ПДР, а саме керування транспортним засобом, не присебнутим паском безпеки. О 15:44 год. працівник поліції роз`яснив права водію та вручив йому постанову про визнання його винуватим за ч.5 ст.121 КУпАП по факту керування транспортним засобом, не пристебнутим паском безпеки.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У п. 2.3. «в» ПДР установлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема за ч.5 ст.121 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. (далі Інструкція № 1395)

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, установити особу, яка є суб`єктом правопорушення та притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснити їй права, передбачені ст.63 Контституції України та ст.268 КУпАП, розглянути її клопотання, заслухати пояснення, по-третє, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення у цій справі покладено саме на відповідача у справі. Відповідно до ч. 4 ст. 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 77 КАС України, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Суд враховує, що на поданому відповідачем відео не зафіксовано факту як водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не пристебнутим паском безпеки. Після зупинки транспортного засобу водій ОСОБА_1 одразу з нього вийшов на дорогу до працівників поліції. Коли працівник поліції підійшов до автомобіля з ввімкнутими камерами, то водій вже стояв на дорозі поруч з транспортним засобом. Навпаки, пасажирка транспортного засобу на ім`я ОСОБА_3 вказувала працівникам поліції, що сиділа поруч з водієм, бачила, що він керував транспортним засобом з дотриманням ПДР, усі пасажири та водій були пристебнуті. Але працівники поліції проігнорували такі показання свідка, не установили її особу.

Навіть сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. (Постанова від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17).

Судді не можуть покладатися на свідчення інспектора поліції, який виніс постанову про штраф. (Постанова Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17).

Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. (Постанова Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі № 524/5741/16-а).

З огляду на наведене, суду не було подано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту, що 15.06.2024 року о 15:27:42 год. на дорозі МОЗ Київ-Харків, 77 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом«Mercedes-Benz Sprinter 516 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , обладнаним засобом пасивної безпеки, але був непристебнутий паском безпеки,

У ст. 62 Конституції України установлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. (Постанова ВС/КАС від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а).

А відповідно у суду відсутні підстави вважати, що в діях ОСОБА_1 є об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, за що його притягнули до відповідальності із накладенням стягнення оскаржуваною постановою серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, винесеною поліцейським другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомовим Д.Р.

Згідно з КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Виходячи з вищевказаного, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню з підстав відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до вимог 293 КУпАП та ч. 3 ст. 286 КАС України.

Отже, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Щодо судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ДПП НП України слід стягнути судовий збір в сумі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 243-246, 250, 286 КАС України, ст. ст. 251, 288 КУпАП, суд

у х в а л и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участі третьої особи поліцейського другого взводу другої роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області рядового поліції Мугомова Дмитра Расимовича, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2398931 від 15.06.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Інформація про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 05.06.2009 року Крюківським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

відповідач: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. №3.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст.286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу VII Перехідних положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мурашова Н.В.