Справа № 120/16475/24
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2024 р. Справа № 120/16475/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Сало Павло Ігорович, перевіривши в м. Вінниці матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), від імені та в інтересах якої діє представник (адвокат) Ткаченко Тамара Володимирівна (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса для листування: вул. Соборна, буд. 53, м. Вінниця, 21050), до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

10.12.2024 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Ткаченко Т.В., подана від імені та в інтересах позивачки ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Позовні вимоги мотивовані протиправною бездіяльністю відповідача, яка полягає у непризначенні позивачці житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива і на оплату житлово-комунальних послуг у 2023 році.

У позовній заяві зазначається, що 24.02.2023 позивачка звернулась за місцем свого проживання до Яришівської сільської об`єднаної територіальної громади із заявою щодо перерахунку житлової субсидії. Субсидію позивачці призначено не було. При цьому позивачка не отримувала рішення про призначення/непризначення субсидії або відмову у її призначенні.

У липні 2024 року позивачка звернулась із письмовою заявою до Могилів-Подільського сервісного центру Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою про надання письмової відповіді щодо причин ненадання їй субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у 2023 році. Не отримавши відповіді, позивачка з аналогічним запитом звернулась повторно 30.08.2024, на який отримала відповідь, датовану 09.10.2024, про те, що субсидію на оплату житлово-комунальних послуг призначено у сумі 0 грн за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 на придбання твердого палива та скрапленого газу та за період з 01.02.2023 по 31.12.2023 на послуги з постачання електричної енергії.

Частиною першою статті 171 КАС України передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Водночас положення статей 160, 161 КАС України поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недодержання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Згідно з п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 171 КАС України після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, зокрема, чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

В силу приписів ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Щодо відліку строку звернення до адміністративного суду, то суд зазначає, що порівняльний аналіз термінів "дізнався" та "повинен дізнатися", що містяться в ч. 2 ст. 122 КАС України дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку позивача знати про стан своїх прав. Відтак при визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав, викладеної у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".

Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

У постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 Верховний Суд також відступив від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах. При цьому Верховний Суд вважав, що з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія, особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів.

Позивачка ОСОБА_1 оспорює бездіяльність відповідача щодо непризначення та невиплати їй житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива і на оплату житлово-комунальних послуг у 2023 році.

Водночас спірні правовідносини виникли ще у лютому 2023 році, коли позивачка звернулась за місцем свого проживання до Яришівської сільської об`єднаної територіальної громади із заявою щодо перерахунку житлової субсидії.

Крім того, з матеріалів позовної заяви видно, що субсидію позивачці призначено не було і що позивачка не отримувала такої субсидії впродовж 2023 року ані на придбання палива/газу, ані на послуги з електропостачання.

Втім, лише у липні 2024 року позивачка вперше звернулась з заявою до Могилів-Подільського сервісного центру ГУ ПФУ для з`ясування причин ненадання їй субсидії у 2023 році та у подальшому отримала письмову відповідь від 09.10.2024 про те, що субсидію на оплату житлово-комунальних послуг їй призначено у сумі 0 грн за період з 01.02.2023 по 28.02.2023 на придбання твердого палива та скрапленого газу та за період з 01.02.2023 по 31.12.2023 на послуги з постачання електричної енергії.

Суд враховує, що житлова субсидія є державною соціальною виплатаю, яка призначається на підставі заяви особи та відповідних нормативно-правових актів.

Субсидія є періодичним платежем, а тому позивачка не могла не знати про те, чи отримує вона фактично таку субсидію щомісяця протягом 2023 року. Також позивачка повинна була і могла дізнатися про призначення чи непризначення їй субсидії за результатами розгляду заяви від 24.02.2023, не отримавши таку субсидію у перші місяці 2023 року після звернення за її призначенням і, тим паче, надалі аж до кінця цього року.

Разом з тим позивачка почала вчиняти дії щодо з`ясування причин невиплати їй субсидії у 2023 році лише в другій половині 2024 року, коли у липні звернулась до Яришівської сільської об`єднаної територіальної громади з відповідною заявою.

Відтак, навіть якщо вважати, що строк звернення до суду з вимогами про оскарження бездіяльності відповідача щодо непризначення субсидії у 2023 році необхідно обчислювати з січня 2024 року, тобто по завершенні спірного періоду, то, подавши вперше у липні 2024 року заяву з приводу непризначення субсидії на підставі заяви від 24.02.2023, позивачка також пропустила встановлений законом шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Хоча, як вже зазначалося, ще у березні 2023 року та в наступних місяцях після цього позивачка не могла не дізнатися, що не отримує субсидії за житлово-комунальні послуги, які сплачуються щомісячно. Адже, якщо б субсидія була призначена, це мало б бути відображено у відповідних розрахункових документах через зменшення суми до сплати або інші коригування. І навпаки, відсутність таких змін могла свідчити про те, що субсидія не була призначена або була припинена, що, у свою чергу, надавало позивачці можливість звернутися до компетентних органів та установ для з`ясування причин і отримання необхідної інформації.

Водночас звернення позивачки, датовані липнем та серпнем 2024 року, тобто за межами строку звернення до суду, не змінюють моменту, з якого позивачка повиннна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчать лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права, і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду.

Також суд зауважує, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду з відповідним позовом, саме на позивачку покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду, з наданням належних, достатніх й достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Реалізація позивачкою права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачка пропустила строк звернення до суду з цим позовом, але не додала до матеріалів позовної заяви клопотання про його поновлення та докази поважності причин його пропуску відповідно до приписів ч. 6 ст. 161 КАС України.

За змістом частини першої, другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням позивачці часу для усунення виявлених судом недоліків, про які зазначено в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

2. Встановити позивачці (її представнику) строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення (отримання) копії ухвали.

3. Копію ухвали надіслати (вручити) представнику позивачки ОСОБА_2 для відома та виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Сало Павло Ігорович