Справа № 286/3178/24
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/3178/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2737063 від 02.08.2024, якою його - ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 гривень, а справу закрити, мотивуючи тим, що 02.08.2024 в місті Київ по проспекту Гагаріна, 3 інспектором взводу №2 роти №3 батальйону ПОЛК-2 управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції старшим сержантом поліції Власюк Олександрою Павлівною було винесено вказану постанову серії ЕНА №2737063 від 02.08.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вважає, що постанова серії ЕНА №2737063 від 02.08.2024 про вчинення адміністративного правопорушення підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а справа відносно нього підлягає закриттю. Так, 02.08.2024 він - ОСОБА_1 рухався по проспекту Гагаріна у місті Київ, керуючи транспортним засобом Ford Flex, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками поліції. За словами поліцейського, підставою для зупинки стало порушення ним правил дорожнього руху, а саме: пункт 8.7.3 (є) ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали.

Не погоджуючись із зазначеним вище, він повідомив, що рухався по дорозі у крайній правій смузі і під`їхавши до світлофору, на якому загорівся червоний сигнал, він побачив табличку зі стрілкою зеленого кольору, встановлену на рівні червоного сигналу світлофора, яка дозволяє рух у вказаному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора. Не бажаючи створювати перешкоди для інших учасників дорожнього руху, він перелаштувався у ліву смугу, задля усунення перешкод у русі для інших водіїв. При цьому рух через перехрестя під час ввімкненого червоного сигналу він не продовжив.

Не дивлячись на його зауваження, інспектор почав розгляд справи. Він попросив ознайомити його з доказами, на що інспектор, імовірно, використовуючи особистий мобільний телефон, показав йому відеодокази, проте не дав можливості ознайомитись з ним до кінця. У зв`язку з необхідністю скористатися професійною правничою допомогою він заявив клопотання про перенесення розгляду справи, проте інспектор задовольнив його клопотання лише частково, надавши можливість зателефонувати до юриста і проконсультуватися телефоном. Поки він отримував консультацію, поліцейський виніс постанову та запропонував отримати копію. В подальшому виявилось, що у постанові вказана не та особа, яка насправді проводила розгляд справи.

Розгляд справи фактично був відсутній, буди допущені порушення вимог, передбачені ст. 268 КУпАП. Інспектор виніс оскаржувану постанову без своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Наголошує, що у постанові серії ЕНА № 2737063 від 02.08.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП, в пункті 7 «До постанови додаються» є відсутніми посилання на технічний засіб, за допомогою якого мало бути здійснено фіксацію правопорушення.

Його, позивача, вина не була жодним чином підтверджена. Єдиним доказом інкримінованого правопорушення є сама оскаржувана постанова. Інших доказів на підтвердження його винуватості інспектором надано не було. Враховуючи вище викладене, вважає, що постанова серії ЕНА №2737063 від 02.08.2024 року є незаконною та такою, що винесена з порушенням його прав як особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Представником відповідача - Департаменту патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на безпідставність та необгрунтованість позовних вимог, посилаючись на те, що позивач, проїхавши на транспортному засобі перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідно до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп..

Фактичні обставини справи:

Під час несення служби 02.08.20224 інспекторами було виявлено транспортний засіб «FORD FLEX», номерний знак НОМЕР_1 , який проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора.

Інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР (відео з нагрудного реєстратора інспектора додається на оптичному диску).

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справи, дослідивши в судовому засіданні письмові та електронні докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Відповідно до п. 8.7.3 (е) ПДР - червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

Положенням ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність в тому числі за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2737063 від 02.08.2024, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510 грн., за те, що він 02.08.2024 о 10 год. 31 хв. в м. Київ по проспекту Гагаріна, 3, керуючи транспортним засобом, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. (е) ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 cт. 122 КУпАП.

Положеннями ст.222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають серед інших, і справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з приписів ст.ст. 8, 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію № 580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема і такі, як зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

Тобто, положення вказаного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Так, на підтвердження правомірності прийняття оскаржуваної постанови відповідач посилається на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення було зафіксовано на нагрудний реєстратор поліцейського. Відеозаписи на диску долучені до відзиву.

Оглядом відеозаписів, які було представником позивача долучено до відзиву, судом встановлено, що транспортний засіб «FORD FLEX» з крайньої правої смуги виїхав на перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, в той час, коли зелена стрілка зобов`язувала водія повернути праворуч. Інспектором було подано сигнал про зупинку. Після зупинки, інспектор підійшов до водія (позивача), належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи: посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. Водій не пред`явив документи та зазначив про необхідність ознайомлення його з доказами порушення ним правил дорожнього руху. Через деякий час (інспектор телефонував та просив перекинути інформацію) інспектор, використовуючи мобільний телефон, надав водію відеодокази порушення ним ПДР та коментує його, а саме: «автомобіль водія знаходиться в крайній правій смузі, заборонений сигнал світлофору, водій здійснює виїзд на стоп-лінію на перехрестя при тому, що горить зелена стрілка, що зобов`язує його - водія повернути праворуч. Інспектор неодноразово просить водія надати посвідчення водія та реєстраційне посвідчення на транспортний засіб. Водій просить повторно надати йому можливість ознайомитись з відеодоказами, але інспектор пояснив, що водій мав змогу ознайомитись з відеодоказами, повторно знайомитись немає необхідності. Після того, як водій надав для ознайомлення посвідчення водія, інспектор розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно нього. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України. Водій заявив усне клопотання, про те, що він бажає скористатись правовою допомогою адвоката та просить перенести розгляд справи у зв`язку з цим. Поліцейський роз`яснює, що він надає можливість скористатись послугами адвоката, зателефонувати йому, в телефонному режимі проконсультуватися, а потім у разі незгоди у встановленому законом порядку оскаржити винесену ним постанову про накладення адміністративного стягнення, роз`яснює, що поліцейський не зобов`язаний забезпечувати водія явкою адвоката на місце. Після складання постанови про накладення адміністративного стягнення поліцейський ознайомив водія з нею та вручив йому її другий екземпляр.

Щодо доводів позивача про недотримання відповідачем процедури розгляду справи, суд відмічає наступне.

В ст. 268 КУпАП законодавець закріпив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, передбачено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Оглянутим судом відеозаписом підтверджено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським, який представився, роз`яснено було позивачу - водію у чому саме полягає порушення ним ПДР та якою нормою КУпАП передбачена відповідальність за це порушення; роз`яснено, як особі, яка бере участь у розгляді справи, її права і обов`язки; розглянуто клопотання про участь адвоката у розгляді справи, у задоволенні якого відмовлено; ознайомлено з постановою та вручено її другий екземпляр.

Суд звертає увагу, що розгляд справ про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням установленої процедури, яка створює умови об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення. Однак, розгляд даної категорії справ носить спрощений терміновий характер і здійснюється на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зазначеною процедурою не передбачається відкладення справи, що зумовлює учасників процесу до активних дій задля забезпечення повного і об`єктивного її вирішення.

Крім того, суд відмічає, що законом не визначено обов`язкову участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права.

Судом враховується, що санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Отже, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, так як подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень та таке право позивач реалізував, оскарживши постанову про адміністративне правопорушення. Причому, він не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку і ніяким чином не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Щодо доводів позивача про те, що наданий відповідачем відеозапис не є належним доказом у справі, оскільки у постанові не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеофіксацію, суд зазначає, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови (зокрема в частині зазначення у певному рядку/пункту постанови інформації про технічні засобі фіксації події) не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови і, як наслідок, про її скасування.

В п. 1 ст. 247 КУпАП законодавець закріпив, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У контексті наведеного слід зауважити, що окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Тобто, якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

В адміністративному судочинстві діє презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень, згідно з якою на останнього покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Відтак, посилання позивача на окремі процедурні порушення при притягненні його до адміністративної відповідальності не можуть спростовувати правомірності спірної постанови відповідача, оскільки не доводять, з огляду на досліджені докази, відсутності факту порушення, та не можуть бути самостійною підставою для визнання її протиправною, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічні правові позиції містяться в постановах Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18), від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та від 02.12.2020 у справі №420/5368/18 відповідно.

Крім того, суд враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

В ч.2 ст. 222 КУпАП законодавець закріпив, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. Патрульний екіпаж складається з 2 напарників, які і здійснюють розгляд справ про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції. Відтак, судом не може бути покладено в основу рішення у справі посилання позивача про винесення постанови неналежною особою.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем порушення п. 8.7.3 (е) ПДР підтверджено належними і допустимими доказами та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець