Справа № 420/36143/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
16 грудня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Марин П.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади Сил Територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади Сил Територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України, в якому позивач просить:
визнати протиправним та скасувати наказ командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) № 3 від 23.03.2022 р., в частині призначення ОСОБА_1 командиром відділення НОМЕР_4 та зарахування до списків формування і поставлення на всі види забезпечення;
визнати протиправним та скасувати наказ командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) № 129 від 20.06.2022 р., в частині призначення ОСОБА_1 командиром відділення ВОС 100182Ата зарахування до списків формування і поставлення на всі види забезпечення;
визнати протиправним та скасувати накази командира війкової частини НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності), які є похідними з наказів № 3 від 23.03.2022р. та № 129 від 20.06.2922р. про призначення ОСОБА_1 на інших посадах;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 та військову частину НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 Сил територіальної оборони Збройних Сил України виключити сержанта ОСОБА_1 з списків особового складу військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 та зняти з усіх видів забезпечення.
Ухвалою суду від 26.11.2024 року адміністративний позов залишено без руху та позивачу надано час для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску, уточненого адміністративного позову, оформленого у відповідності до вимог ст.ст. 160, 161 КАС України.
Позивачем подано до суду заяву про виконання ухвали суду від 26.11.2024 року.
Так, в заяві про поновлення строку звернення до суду, позивачем зазначено, що аналізуючи, правові висновки ЄСПЛ та Верховного Суду, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права», а до обставин непереборної сили відносяться в тому числі соціальні явища - війни та акти владних органів тощо.
Також представник позивача вказує, що враховуючи ту обставину, що позивач не має доступу до інформації, яка становить державну таємницю, а інформація про юридичну особу в/ч НОМЕР_1 з ідентифікаційним кодом НОМЕР_5 та про її підпорядкованість засекречена в результаті такого соціального явища, як військовий стан та акти владних органів, та відсутність інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, стала реальною не переборною перешкодою для виконання позивачем вимог ст. 160 КАС України для звернення до суду з відповідною позовною заявою в строк визначений частиною п`ятою статті 122 КАС України. Особиста справа позивача свідомо і безпідставно знищена посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , належним чином позивача не ознайомлювали та не видавалися копГЇ спірних наказів, а довідка Форми 5 від 22.06.2022р. за №374 не містить необхідних реквізитів юридичної особи для складання позовної заяви за вимогами ст. 160 КАС України. В загальному доступі інформація про відповідача відсутня, атому про наявність необхідних для звернення з позовом реквізитів юридичної особи А4437 ЄДРПОУ НОМЕР_5 та про її підпорядкованість, стало відомо лише при ознайомлені та отримані представником позивача матеріалів кримінальної справи №501/3488/24, провадження 1-с/501/574/24, з якої стало можливо встановити необхідні реквізити відповідача для підготовки та подання позову, зрозуміло підсудність, правовий статус юридичної особи і порядок оскарження, адже за даними довідки №308/22 від 18.04.2022р. юридична особа в/ч НОМЕР_1 має правовий статус суб`єкта - без статусу юридичної особи та є власністю головного підприємства Міністерства оборони України а не Територіальної громади міста Чорноморськ, та була утворена і зареєстрована у відповідному реєстрі 23.03.2022р. Юридична особа з ознаками господарської діяльності А4437 ідентифікаційний кодом НОМЕР_5 внаслідок соціального явища як введення в Україні військового стану, з грудня місяця 2022р. знаходиться в зоні бойових дій, що також стало перешкодою для встановлення необхідних реквізитів для складання і подання позову.
Окрім того, представник позивача зазначає, що обов`язок стосовно роз`яснення громадянину порядок зарахування до добровольчого формування Сил територіальної оборони Збройних Сил України, прийняття на роботу, ознайомлення з наказами та роз`яснення в наказах його право на оскарження наказів в строки та порядку передбаченому законодавством, покладається в даному випадку виключно на керівника добровольчого формування в/ч НОМЕР_1 Сил територіальної оборони Збройних Сил України. Не виконання таких обов`язків посадовою особою НОМЕР_1 є підставою для поновлення строку позовної давності. Враховуючи той факт, що відповідач вчиняючи юридичні дії та приймаючи нормативні акти локальної дії по відношенню до позивача, не проводив ознайомлення позивача з наказами № 3 від 23.06.2022р. та за № 129 від 20.06.2022р. з роз`ясненням в них строків та порядку їх оскарження до суду і належних копій йому не надавав, то у відповідності до норми прямої дії, вище зазначені акти локальної дії є не чинними, втому числі і в питанні виникнення та перебігу строків позовної давності на їх оскарження, що є однією з підстав для поновлення строку позовної давності
Між тим, представник позивача вказує, що позивач не одноразово звертався до відповідних правоохоронних органів з заявами, якими повідомлялось про вчинення посадовими особами першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 і юридичної особи з ознаками господарської діяльності в/ч НОМЕР_1 з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_5 кримінального правопорушень передбачених ст.ст. 212, 212і, 356, 366, 426, 426і КК України на що отримував відмови про внесення відомостей до ЄРДР та проведення відповідного розслідування.
Вказані обставини можуть свідчити про пропуск строку звернення позивача до суду за захистом його прав з поважних причин та є підставою для поновлення судом строків, встановлених частиною другою статті 122 КАС України.
Тобто, представником позивача зазначено ті ж самі обставини, що і при поданні адміністративного позову, яким в ухвалі суду від 06.11.2024 року вже надано оцінку.
Разом з тим, суддя вважає за доцільне зазначити таке.
Верховним Судом у постанові від 24 липня 2024 року у справі № 760/8560/21 зроблено висновок, що непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за таких умов подія. Непереборна сил характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносяться стихійні лих (землетрус, повінь, пожежі тощо) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не є звичайною обставиною, як хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за певні розумні рамки, тобто це має бути екстраординарна подія, яка не є звичайною.
Сама по собі обставина зарахування відповідача до складу Збройних Сил України не свідчить про пропуск строку звернення до суду внаслідок виникнення обставини непереборної сили.
Разом з тим, у разі доведення належними та допустимим доказами, що саме обставина перебування на військовій службі під час воєнного стану об`єктивно унеможливила виконанням ним зазначено процесуальної дії у встановлений законом строк, тобто доведення причинно-наслідкового зв`язку між перебуванням на військовій службі під час воєнного стану та пропуском строку звернення до суду, така обставина може бути визнана обставиною непереборної сили.
Суду не надано доказів, що перебування позивача на військовій службі унеможливило дотримання ним строку звернення до суду з вимогами.
Відповідно до п.110 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі:
прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод;
незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.
Натомість, жодних доказів, які б свідчили про вчинення позивачем дій спрямованих на захист, порушених на його думку прав, матеріали адміністративного позову не містять.
Установлені суддею обставини дають підстави для висновку, що пропуск строку звернення до суду є наслідком нічим не виправданого зволікання та пасивної поведінки самого позивача.
Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду з даним адміністративним позовом, у т.ч. протягом розумного строку до відповідача, позовна заява не містить.
Разом з тим, усім наведеним обставинам суддею надано оцінку в ухвалі суду від 26.11.2024 року.
Оскільки інших доказів поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутися за судовим захистом, остатнім суду не надано, то суддя приходить до висновку, що причини наведені у заяві від 04.12.2024 про поновлення строку звернення до суду не є поважними.
Таким чином, недоліки позовної заяви викладені в ухвалі суду від 26.11.2024 року про залишення адміністративного позову без руху позивачем не усунуто.
Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, вона повертається позивачу.
Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.
Керуючись ст.122, 160, 169 КАС України суд
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 окремої бригади Сил Територіальної оборони Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.293-295 КАС України.

Суддя/підпис П.П.Марин