Справа № 120/3689/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/3689/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дмитришена Руслана Миколаївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

16 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Залімського І. Г. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Довіра" на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до Селянського (фермерського) господарства "Довіра" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. В березні 2024 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Довіра" про стягнення податкового боргу та накладення арешту на кошти та інші цінності.

2. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується заборгованість із податку на додану вартість, що складає всього 9583,25 грн, в тому числі основного платежу 0,00 грн, штрафної санкції - 9583,25 грн, пені - 0,00 грн. Оскільки платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звертається до суду з позовом про стягнення коштів відповідача з рахунків у банках та накладення арешту на кошти та інші цінності.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року адміністративний позов задоволено.

3.1. Стягнуто з рахунків у банках, що обслуговують Фермерське господарство "Довіра" кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 9583,25 (дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 25 копійок).

3.2. Накладено арешт на кошти та інші цінності Фермерське господарство "Довіра", що знаходяться на рахунках в установах банку, в межах суми податкового боргу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт, не погодившись із рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

5. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції не досліджено підстави прийняття податковими повідомленнями - рішеннями від 30.06.2023 № , від 14.07.2023 № , від 19.09.2023 № , від 21.11.2023 № , від 12.01.2024 № , яким нараховано штрафні санкції та як наслідок сформовано податкову вимогу № 0-0232.

ІІ. ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6. Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Фермерське господарство "Довіра" є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI, зареєстроване як суб`єкт підприємницької діяльності 20.01.2001.

7. Згідно з карткою особового рахунку за відповідачем рахується заборгованість із податку на додану вартість, що складає всього 9583,25 грн, в тому числі основного платежу 0,00 грн, штрафної санкції - 9583,25 грн, пені - 0,00 грн.

8. Зазначена заборгованість утворилась в результаті не сплати донарахованих ГУ ДПС у Вінницькій області сум грошового зобов`язання та підтверджується карткою особового рахунку (а.с. 8), податковими повідомленнями - рішеннями від 30.06.2023 № , від 14.07.2023 № , від 19.09.2023 № , від 21.11.2023 № , від 12.01.2024 № (а.с. 9-18).

9. ГУ ДПС у Вінницькій області направлена Фермерському господарству "Довіра" податкова вимога форми "Ю" від 07.09.2023 № 0-0232 на загальну суму 3463,25 (а.с. 6).

10. З моменту направлення податкової вимоги, борг відповідача не погашався у повному обсязі.

11. З підстав того, що платник податків самостійно не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання у строки, встановлені законом, контролюючий орган звернувся до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

14. Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.

15. Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 ПК України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

15. Отже, норми статті 94 ПК України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.

16. Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 ПК України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

17. Водночас, Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.

18. Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

19. Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження.

20. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

21. Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України регулює інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому в специфічній ситуації - за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки за відповідачем рахується не погашений податковий борг, то є підстави для надання дозволу про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках, що обслуговують відповідача, на суму боргу.

23. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

24. Обов`язок сплати податків платником передбачений підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (надалі - ПК України), відповідно до якого, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

25. Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту14.1 статті 14 ПК України).

26. Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

27. Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

28. Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 ПК України).

29. За правилами, визначеними статтею 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

30. Як свідчать матеріали справи, за відповідачем рахується податковий борг зі сплати пені зі сплати штрафних санкції в загальному розмірі 9583,25 гривень.

31. Наявність у відповідача заборгованості підтверджується карткою особового рахунку та податковими повідомленнями - рішеннями від 30.06.2023 № , від 14.07.2023 № , від 19.09.2023 № , від 21.11.2023 № , від 12.01.2024 № .

32. Позивачем виставлено платнику податкову вимогу форми "Ю" від 07.09.2023 № 0-0232. Податкова вимога в судовому або адміністративному порядку не скасована, розрахунок податкового боргу не спростований.

33. Вказана податкова вимога надсилались позивачем відповідачу за адресою реєстрації відповідача - вул. Гагаріна, 8,с. Сошанське,Хмільницький р-н, Вінницька обл.,22171 та вручена не була. Причиною невручення вказано: адресат відсутній. Колегія суддів звертає увагу, що вказана адреса є вірною, це підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ЄДР) та наявними в матеріалах справи рекомендованими відправленнями, які були вручені відповідачу за зазначеною вище адресою.

34. Відносно доводів апелянта необхідно зауважити, що предметом заявленого позову у даній справі є стягнення податкового боргу, тому в даному випадку, питання правомірності нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкове повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з яким відповідне зобов`язання визначено, не є предметом дослідження у цій справі.

35. Відповідач не вказує, що ним здійснювалось оскарження податкових повідомлень-рішень та не встановлено наявності такого оскарження і судом.

36. З урахуванням викладених законодавчих приписів, дослідженню і оцінці підлягають питання, чи набула сума податкового зобов`язання, визначена контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, статусу узгодженого грошового зобов`язання та статусу податкового боргу.

37. Аналогічна правова позиці викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №824/399/17-а та від 24.09.2019 №825/1109/16.

38. Отже, визначене відповідачу податкове зобов`язання, враховуючи відсутність його оскарження, є узгодженим та не сплачене у встановлений строк.

39. Норма п. п. 20.1.33 п. 20.1 ст. 20 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, окрім того, що надає повноваження органу ДПС на звернення до суду, визначає й підстави для накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.

40. Підставами для накладення арешту на кошти та інші цінності платника податків є наявність у цього платника податків податкового боргу та відсутність майна та/або наявність майна, балансова вартість якого менша суми податкового боргу.

41. Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17 вересня 2019 року (справа № 804/4273/13-а).

42. В силу вимог абз. 2 п. п. 94.6.2 п. 94.6 ст. 94 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI застосування адміністративного арешту коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення органу державної податкової служби до суду.

43. Отже, за змістом вищевказаних норм чинного законодавства підставою для звернення податкового органу до суду із вимогою про накладення арешту на кошти платника податків є відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг, в тому числі недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу, або ж майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.

44. Відповідно до матеріалів справи, перед зверненням до суду з відповідним позовом позивач вжив необхідні заходи з метою встановлення наявності у відповідача майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг.

45. Так, згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів від 22.02.2024 № 367023760 підтверджується відсутність у відповідача нерухомого майно, на яке можливо звернути стягнення .

46. Згідно із листом Територіального сервісного центру від 15.02.2024 № 31/2/0545-132 за відповідачем станом на 15.02.2024 транспортні засоби не зареєстровані.

47. Також, відповідно до листа Головного управління Держпродспоживслужби у Вінницькій області від 11.01.2024 за № 363/5/02-32-13-07-08 повідомлено, що за відповідачем станом на 16.01.2024 транспортні засоби не зареєстровані .

48. Враховуючи те, що у відповідача відсутнє майно для погашення податкового боргу, що повністю підтверджується наданими позивачем доказами, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимоги про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться на рахунках у банках, що обслуговують Селянське (фермерське) господарство "Довіра", на суму боргу.

49. Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.

V. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

50. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

51. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

52. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

53. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

54. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Довіра" слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Селянського (фермерського) господарства "Довіра" залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Залімський І. Г. Сушко О.О.