Справа № 500/6789/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питання роз`яснення судового рішення

11 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/6789/23 пров. № А/857/6969/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року (прийняте в м. Тернополі суддею Осташем А. В.; складене в повному обсязі 13 лютого 2024 року) в адміністративній справі № 500/6789/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі також - ГУ НП в Тернопільській області, відповідач) від 03.10.2023 № 2692 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині, що стосуються ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ НП в Тернопільській області від 03.10.2023 № 303о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію»;

- поновити ОСОБА_1 на роботі у службі в Національній поліції України на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області;

- стягнути з ГУ НП в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 03.10.2023 по дату винесення рішення судом, з урахуванням розміру середньоденної заробітної плати - 848,82 грн.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23 змінено в частині звільнення позивача з посади дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області.

Змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 03 жовтня 2023 року на 31 жовтня 2023 року.

У решті рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23 залишено без змін.

22 жовтня 2024 року ГУ НП в Тернопільській області звернулося до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23, у зв`язку з наявністю обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, та з метою забезпечення належної реалізації судового рішення.

З покликанням на приписи статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України, для належного виконання судового рішення та фінансового розрахунку ГУ НП в Тернопільській області з позивачем ОСОБА_1 просить роз`яснити вказане судове рішення щодо такого питання:

- так як змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенцїї патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції ГУ НП в Тернопільській області за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з 03 жовтня 2023 року на 31 жовтня 2023 року, просить роз`яснити це рішення суду в частині необхідності доплати грошового забезпечення ГУ НП в Тернопільській області позивачу ОСОБА_1 в період його тимчасової непрацездатності з 03.10.2023 по 30.10.2023 (згідно вказаної постанови).

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не здійснювалося.

Також за приписами частини другої статті 313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про роз`яснення судового рішення не може бути задоволена з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Згідно із частиною другою статті 254 КАС подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

А за змістом цієї статті роз`яснено може бути лише рішення, яке ще не виконано.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Тобто, процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Як зазначено у пункті 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою, тому заява про роз`яснення судового рішення розглядається у тому ж провадженні, в якому було ухвалене судове рішення, про роз`яснення якого ставиться питання. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співпадають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа № 591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли недотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.

З приводу вимог заяви відповідача про роз`яснення судового рішення колегія суддів зазначає таке.

На переконання суду апеляційної інстанції резолютивна частина постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з урахуванням доводів сторін, чітко зазначено:

«Верховний Суд у постанові від 03.02.2021 в справі № 752/1880/19 дійшов висновку про те, що у випадках зміни дати звільнення відсутній склад трудового майнового правопорушення, тобто підстава і умови матеріальної відповідальності роботодавця. Причинами того, що працівник не виконував свої трудові обов`язки і не отримував заробітну плату, є тимчасова непрацездатність, а не винні дії (бездіяльність) роботодавця.

Зміна дати звільнення не є вимушеним прогулом, за який працівникові виплачується середній заробіток, розмір якого обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМ України № 100 від 08.02.1995.

У разі зміни дати звільнення середній заробіток за весь час вимушеного прогулу не виплачується, а виплачується за період тимчасової непрацездатності допомога з тимчасової непрацездатності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 16.12.2020 в справах № 461/7292/17, № 761/36220/17 та від 08.09.2021 у справі № 265/5327/20».

Тобто, судом чітко зазначено, що причиною зміни дати звільнення була тимчасова непрацездатність позивача і період часу з 03 жовтня 2023 року на 31 жовтня 2023 року не є вимушеним прогулом, за який позивачу необхідно виплачувати середній заробіток, розмір якого обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затв. постановою КМ України № 100 від 08.02.1995.

Тому середній заробіток за вказаний період позивачу не виплачується, при тому, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року в цій справі жодних позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено не було.

За вказаний період тимчасової непрацездатності виплачується допомога з тимчасової непрацездатності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З цього приводу Верховний Суд у постанові від 08 вересня 2021 року в справі №265/5327/20 також зазначив, що в разі зміни дати звільнення середній заробіток за весь час вимушеного прогулу не виплачується, а працівникові за його заявою чи за позовом до суду за період тимчасової непрацездатності виплачується допомога з тимчасової непрацездатності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже, зазначена допомога з тимчасової непрацездатності може бути виплачена працівникові за його заявою чи за позовом до суду (судовим рішенням).

При цьому колегія суддів зауважує, що питання виплати позивачу допомоги з тимчасової непрацездатності не було предметом судового розгляду в цій справі.

Відтак, на переконання суду апеляційної інстанції резолютивна частина постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року відповідає вимогам частини п`ятої статті 246 КАС України, є чіткою та зрозумілою, а в мотивувальній частині, з урахуванням доводів сторін, чітко зазначено, чому суд дійшов відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого рішення.

Тобто, зазначена вище постанова є чіткою та зрозумілою, а відтак заява ГУ НП в Тернопільській області про роз`яснення судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 229, 243, 254, 311, 321, 325, 328 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про роз`яснення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2024 року в адміністративній справі № 500/6789/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Ухвала складена в повному обсязі 13 грудня 2024 року.