Справа № 420/23327/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів, -

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» (сформований в системі «Електронний суд» 24.07.2024 року) до Одеської митниці, в якому представник позивача просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500080/2024/000082/2 від 17.07.2024 року;

визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA500080/2024/000275 від 17.07.2024 року;

судові витрати покласти на відповідача.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року позовну заяву залишено без руху з підстав необхідності подання суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви майнового характеру у розмірі 3963,10грн.; встановлено позивачу строк 7 днів з дня отримання копії ухвали на усунення недоліків позовної заяви.

31.07.2024 року до суду надійшла заява представника позивача, в додатки до якої надано докази сплати судового збору у сумі 6386,31грн., чим усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін згідно ст. 262 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.04.2024р. між ТОВ «ДАНН.» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/5. Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації № 38765 від 28.06.2024 р. до Договору. З метою митного оформлення, позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA85U5, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1-12 загальною вартістю 33 750,01 дол. США. Позивач вищезазначений товар № 1-12 визначив митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору). Разом з митною декларацією позивачем до митного органу були подані документи: 0271 пакувальний лист (Packing List) № 156/06/2024 від 28.06.2024; 0380 рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 156/06/2024 від 28.06.2024; 0705 коносамент (Bill of Lading) № 177XNBNBN0A766A від 08.05.2024; 0730 автотранспортна накладна (Road consignment note) № 38765 від 09.07.2024; 0862 - декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс №156/06/2024 від 28.06.2024; m4100 договір поставки № AUG 00D/5 від 01.04.2024; 4103 специфікація № 38765 від 28.06.2024 до договору поставки № AUG 00D/5 від 01.04.2024; m4207 - договір про надання послуг митного брокера № ТЕ 08122023/1 від 08.12.2023 (m означає, що договір надавався при першому митному оформленні і не надається кожного разу). На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем були надані прайс б/н від 27.06.2024 року, експертне дослідження № 485/24 від 17.07.2024 року, експортна декларація № 07837471 від 07.05.2024 і комерційна пропозиція продавця. Після надання основних та додаткових документів, позивач просив прийняти визначену у митній декларації № 24UA85U5 вартість товару. Відповідачем було винесено картку відмови №UA500080/2024/000275 в митному оформленні (випуску) товарів. Згідно ст. 55 МКУ від 13.03.2012р. №4495-VI винесено рішення про коригування митної вартості від 17.07.2024 р. №UA500080/2024/000082/2. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржено у порядку, визначеному главою 4 МКУ. Декларанту роз`яснено права викладені у п. 3 ст. 52, ст. 55 МКУ щодо випуску товару у вільний обіг за умови надання гарантії відповідно до розділу Х МКУ; у главі 4 МКУ щодо оскарження рішення про коригування митної вартості у митному органі вищого рівня або у суді. Також, 17.07.2024 р. відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2024/000082/2, зазначаючи, що вартість товару слід визначати відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. У своєму електронному повідомленні від 17.07.2024 імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч. 4 ст. 57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. Оскільки імпортер надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п. 1 ст. 55 МКУ, - митним органом здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом. У зв`язку з прийнятим рішенням позивач 17.07.2024 року був змушений подати нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA24U6, в якій зазначено, що митна вартість товарів: - № 6-12 (графи 32) визначена декларантом із застосуванням першого (основного) методу (за ціною інвойсу по договору) (графи 43 до товарів № 6-12), а митним органом із застосування 6-го (резервного) методу визначення митної вартості (графи 43 до товарів № 6-12), визначивши в графах 47 цієї декларації, митні платежі різницю між сумами платежів за видами (028): До товару №6-12: 191,85 грн. + 3 340,69 грн. + 16 385,03 грн. + 283 396,95 грн. + 4 803,03 грн. + 8 682,06 грн. + 3 646,22 грн. = 320 445,83 грн. Визначивши в графах 47 цієї декларації, митні платежі різницю між сумами платежів за видами (020): До товару №6-12: 45,68 грн. + 1 518,50 грн. + 7 447,74 грн. + 0,00 грн. + 0,00 грн. + 0, 00 грн. + 868,14 грн. = 9 880,06 грн. Таким чином, у митній декларації ІМ 40 ДЕ 24UA24U6 загальна різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю визначеною декларантом, і митною вартістю визначеною митним органом (за видом 028) щодо товару № 6-12 складає: 320 445,83 грн. Різниця між сумами платежів, нарахованими (за видом 020) щодо товару № 6-12 складає: 9 880,06 грн. Отже, різниця платежів за видами: 020; 028 - складає: 330 325, 89 грн.

Позивач вважає прийняте рішення про коригування митної вартості та картку відмови протиправними, та такими, що порушують його права і законні інтереси, у зв`язку з чим вони мають бути скасовані.

19.08.2024 року відповідач подав суду:

- клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду положень ч. 6 ст. 262 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, адже категорія справи є типовою, її обставини не відрізняються суттєвими особливостями;

- відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заперечуючи проти позову, Одеська митниця зазначила, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. Декларантом було надіслано електронні повідомлення, в яких вказано, що додаткові документи надати не мають можливості та прохання здійснити митне оформлення на підставі наданих документів. Таким чином, розбіжності усунені не були, а декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. Також декларантом не було за власним бажанням надано додаткові, наявні у нього, інші документи, які б переконливо спростували (пояснили) розбіжності у наданих документах, а також не було надано всі витребувані митним органом документи, зокрема: каталоги, специфікації фірми - виробника товару; виписку з бухгалтерської документації та висновок про вартісні характеристики товарів. Отже, декларант не скористався правом відповідно п.3 ст. 53 МКУ надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості. За результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом, було обрано метод визначення митної вартості резервний. Оскільки, відповідно до п.2 статті 58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Кодексу. В митному органі відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами, тому, відповідно до статей 59,60 МКУ, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані, оскільки в митному органі відсутня інформація щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п. 1 статті 59 МКУ у разі якщо митну вартість товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 МКУ, оскільки, відповідно до п. 2 статті 58, використані декларантом відомості не підтверджені документально, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена, з використанням другорядних способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ), а саме: резервним методом. Оскільки Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, вимоги позивача про задоволення адміністративного позову та стягнення на його користь судових витрат не підлягають задоволенню.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 01.04.2024 р. між ТОВ «ДАНН.» як покупцем та компанією Alltag und Geratetechnik GmbH (Швейцарія) як продавцем укладено договір поставки товару № AUG-00D/5, відповідно до предмету якого Продавець зобов`язується передати у зумовлені строки Покупцеві Товар та документи, що відносяться до нього, Покупець зобов`язується прийняти такий товар і сплатити Продавцю за нього обумовлену грошову суму (а.с.60-65).

Відповідно п. 1.4. Договору № AUG-00D/5, детальний опис товару, що поставляться, його кількість, строки, ціна та умови поставки визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях.

Сторони погоджують та визначають обсяги та асортимент Товару у Специфікаціях, які з моменту підписання Сторонами є невід`ємною частиною цього Договору. Продавець зобов`язаний поставити Покупцю Товар належної якості в обумовленій Специфікацією кількості (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

Згідно з п. 4.1. Договору загальна сума Договору складається із суми вартості Товару зазначеного у всіх погоджених Сторонами Специфікаціях та орієнтовно складає 5 000 000.00 доларів США.

Договір набуває чинності після його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє протягом 3 (трьох) років, але в будь-якому випадку до виконання Сторонами своїх зобов`язань згідно даного Договору (п. 8.1. Договору).

Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації № 38765 від 28.06.2024 р. до Договору (а.с.35).

З метою митного оформлення, позивачем було подано до Одеської митниці митну декларацію ІМ 40 ДЕ 24UA85U5, в якій було визначено для митного оформлення товар № 1-12 загальною вартістю 33 750,01 дол. США (графа 22) (а.с.48-54).

В графах 31 МД (ІМ 40 ДЕ) №24UA85U5 позивач визначив товар для митного оформлення:

товар № 1: Шланги з пластмаси, не армовані та не комбіновані з іншими матеріалами, з фітингами. Шланг для душа -240шт. Торговельна марка: LEDEME. Країна виробництва: CN. Виробник: WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD;

товар № 2: Шланги гнучкі з пластмаси. Шланг для душа -350шт. Торговельна марка: LEDEME. Країна виробництва: CN. Виробник: WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Шланг для душа -200шт. Торговельна марка: ZERIX. Країна виробництва: CN. Виробник: YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD;

товар № 3: Душі з пластмас. Лійка для душу - 380шт. Торговельна марка: LEDEME. Країна виробництва: CN. Виробник: WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD;

товар № 4: Кріпильні комплекти з пластмас, призначені для постійного встановлення вжитлов их приміщеннях. Полиця кутова - 40шт. Торговельна марка: LEDEME. Країна виробництва: CN. Виробник: WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Кронштейн для лійки - 1100шт. Кріплення для змішувача - 6300шт. Торговельна марка: ZERIX. Країна виробництва: CN. Виробник: YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD;

товар № 5: Вироби із скла. Мильниця -140шт. Стакани для туалетного приладдя -20набір. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Стакан для туалетного приладдя-80шт. Торговельна марка : LOFFREY. Країна виробництва : CN. Виробник :WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD;

товар № 6: 1.Обладнання санітарно-технічне та його частини з чорних металів, включаючи частини. Сифон -100шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Сифон-20шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN. Виробник : YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD;

товар № 7: Арматура кріплення з недорогоцінних металів для використання у будівлях. Кошик для ванної кімнати -60шт. Поручень для ванни -360шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Поручень для ванни -200шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN. Виробник : YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD.

товар № 8: Гачки та інші крипільні вироби з недорогоцінних металів. Гачки для рушників -560шт. Полиця кутова -760шт. Паперотримач настінний -120шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Тримач рушників -80шт. Гачки для рушників -100шт. Полиця кутова -20шт. Торговельна марка : LOFFREY. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Полиця кутова -60шт. Паперотримач настінний -240шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN. Виробник : YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD;

товар № 9: Крани змішувальні з кольорових металів. Змішувач для кухні -5660шт. Змішувач для ванни -1164шт. Змішувач із душовою колоною -440шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD Змішувач для ванни -510шт. Змішувач для кухні -1150шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN;

товар № 10: Крани. Кран для холодної води -210шт. Донний клапан -360шт. Кран для підключення сантехприладів -90шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD;

товар № 11: Частини змішувача. Комплект ручок для змішувача -480набір. Корпус для змішувача -500шт. Гусак для змішувача -37шт. Картридж для змішувача -30шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Комплект подовжувачів для підключення змішувача -2600набір. Корпус для змішувача -1045шт. Гусак для змішувача -64шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN. Виробник : YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD;

товар № 12: Щітки для прибирання у домашньому господарстві. Йоржик підлоговий -878шт. Торговельна марка : LEDEME. Країна виробництва : CN. Виробник : WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD. Йоржик підлоговий -672шт. Торговельна марка : ZERIX. Країна виробництва : CN. Виробник : YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD.

Вищезазначений товар № 1-12 позивач визначив митною вартістю по першому (основному) методу (за ціною інвойсу по договору). Разом з митною декларацією позивачем до митного органу були подані документи: пакувальний лист (Packing List) № 156/06/2024 від 28.06.2024 (а.с.66-67); рахунок фактура (інвойс) (Commercial Invoice) № 156/06/2024 від 28.06.2024; коносамент (Bill of Lading) № 177XNBNBN0A766A від 08.05.2024 (а.с.134); автотранспортна накладна (Road consignment note) № 38765 від 09.07.2024 (а.с.132зв.; декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс №156/06/2024 від 28.06.2024; договір поставки № AUG 00D/5 від 01.04.2024 (а.с.60-65); специфікація № 38765 від 28.06.2024 до договору поставки № AUG 00D/5 від 01.04.2024 (а.с.78-79); договір про надання послуг митного брокера № ТЕ 08122023/1 від 08.12.2023 (а.с. 128-132).

На вимогу Одеської митниці про надання додаткових документів, позивачем були надані прайс б/н від 27.06.2024 року (а.с.59), експертне дослідження № 485/24 від 17.07.2024 року (а.с.70-77), експортна декларація № 07837471 від 07.05.2024 і комерційна пропозиція продавця (а.с.46-47, 68-69).

17.07.2024 р. відповідач прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500080/2024/000082/2 (а.с.29-31), зазначаючи, що вартість товару слід визначати відповідно до ст. 64 Митного кодексу України. Прийняття такого рішення відповідач обґрунтовує в графі 33 Рішення, а саме зазначив, що: За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: Згідно п.1.4, п.3.1 та 3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях. Водночас, в комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо торговельної марки та виробника, якісних характеристик (матеріал виготовлення) та артикулів,- що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати ці документи з заявленою поставкою. У пакувальному листі відсутнє посилання на товаротранспортні документи, інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам і заявленій партії товару. Відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ декларанту було запропоновано надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прайс-листи продавця; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. 17.07.2024 декларант додатково надіслав: прайс продавця від 27.06.2024 б/н, в якому відсутня інформація щодо заявлених якісних характеристик, торговельної марки та виробника товару, і умови поставки EXW в якому - не відповідають умовам поставки CPT Constanta Румунія в наданій копії митної декларації країни відправлення від 07.05.2024 №07837471; комерційну пропозицію б/н без дати і на умовах поставки EXW Китай; експертне дослідження від 17.07.2024 № 485/24, у висновку якого зазначені посилання на скріни з інтернет сайтів з ринковими цінами на товар іншої якості без зазначення торговельної марки іншого виробника. Згадані вище обставини не дають можливості ідентифікувати додатково надані декларантом документи як такі, що відповідають заявленій до митного оформлення партії товару. У своєму електронному повідомленні від 17.07.2024 імпортер зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів. Відповідно до ч.4 ст.57 МКУ було проведено консультацію між декларантом і митним органом з метою визначення основи митної вартості. Згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок виявлених розбіжностей та не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. Митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена митним органом згідно з положеннями статей: 59 МКУ - у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами; 60 МКУ - у митного органу немає документально підтвердженої інформації щодо якості товару з заявленими торгівельними марками, що унеможливлює його порівняння з раніше заявленими торговими марками та репутацією цих товарів на ринку; 62,63 МКУ - у митного органу відсутня інформація, необхідна для обчислення вартості на основі віднімання та додавання вартості. Митний орган пропонує визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування резервного методу визначення митної вартості з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст.64 МКУ, ґрунтуючись на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Оскільки імпортер надіслав електронне повідомлення в якому зазначив, що надав вичерпний перелік наявних у нього документів, то, на підставі аналізу наявної у митного органу інформації згідно з положеннями п.1 ст.55 МКУ,- митним органом буде здійснено коригування до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом: Тов.6 з 1.30дол.США/кг до 1.71дол.США/кг(МД 24UA31U1 від 13.05.2024 партія товару 604 кг - 1.71дол.США/кг); Тов.7 з 2.2599дол.США/кг до 4.08дол.США/кг(МД 24UA44U9 від 11.07.2024 партія товару 3300 кг - 4.08дол.США/кг); Тов.8 з 2.26дол.США/кг до 4.08дол.США/кг(МД 24UA88U7 від 10.06.2024 партія товару 1088 кг - 4.08дол.США/кг); Тов.9 з 1.81дол.США/кг до 4.01дол.США/кг(МД 23UA89U4від 22.11.2023 партія товару 18518 кг - 4.01дол.США/кг); Тов.10 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA63U2 від 14.06.2024 партія товару 430 кг - 4.02дол.США/кг); Тов.11 з 1.81дол.США/кг до 4.02дол.США/кг(МД 24UA03U8 від 11.06.2024 партія товару 2760 кг - 4.02дол.США/кг); Тов.12 з 1.40дол.США/кг до 2.42дол.США/кг(МД 24UA85U3 від 04.07.2024 партія товару 792 кг - 2.42дол.США/кг), - з урахуванням опису товару, умов поставки та розміру партії. Декларанту роз`яснено права викладені у ч.3 ст.52 МКУ та права щодо випуску у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X МКУ в розмірі, визначеному митним органом відповідно до ч.7 ст. 55 МКУ.

На підставі спірного рішення відповідачем була складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500080/2024/000275 (а.с.27-28).

17.07.2024 року декларантом позивача було подано митну декларацію за ІМ 40 ДЕ 24UA24U6 яка була прийнята митним органом, товар було випущено у вільний обіг на митну територію України відповідно до процедури, передбаченої до ч. 7 ст. 55 МК України (а.с.38-44).

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням та карткою відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів та зборів.

До митної справи відповідно до ст. 7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23,24 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Отже висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим. Встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

З цього слідує, з огляду на зміст Рішення, що Митниця мала обґрунтувати у контексті своїх сумнівів щодо визначення вартості товару за ціною договору наявність розбіжностей, які можуть мати або мали вплив на правильність задекларованої вартості.

Відповідно до ч.3 ст.54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Так, судом встановлено, що оскільки митну вартість товарів не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст. 58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

Суд вважає, що надані ТОВ «ДАНН.» документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Одеською митницею при прийнятті оскаржуваного рішення не було надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про наявність в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

При цьому розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Що стосується витребування контролюючим органом додаткових документів у позивача, то суд зазначає, що лише у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у правильності поданих декларантом відомостей, чого в даному випадку не було.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів № UA500080/2024/000082/2 від 17.07.2024 зазначено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стосовно тверджень відповідача про те, що згідно п.1.4, п.3.1 та п.3.2 зовнішньоекономічного контракту детальний опис, асортимент та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях. Водночас, в комерційному інвойсі і специфікації до контракту відсутня інформація щодо торговельних марок, виробників, технічних характеристик та артикулів, - що може вплинути на вартість товару та не дає можливості ідентифікувати ці документи з заявленою поставкою, - суд зазначає, що відповідачем не вказано яким саме чином вказані обставини впливають на правильність визначення митної вартості товару за ціною договору. Відповідні твердження відповідача суд вважає виключно його припущеннями.

Відповідно п. 1.4. Договору, детальний опис товару, що поставляться, його кількість, строки, ціна та умови поставки визначаються Сторонами у відповідних Специфікаціях.

Відповідно до п. 3.1-.3.2 Договору сторони погоджують та визначають обсяги та acoртимент Товару у Специфікаціях, які з моменту підписання Сторонами є невід`ємною частиною цього Договору. Продавець зобов`язаний поставити Покупцю Товар належної якості в обумовленій Специфікацією кількості.

З огляду на викладене, такі твердження є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, суд враховує те, що позивач надав відомості про товари, які зазначені у МД № 24UA85U5: Торговельні марки: LEDEME. Країна виробництва CN. Виробник WENZHOU LOFFREY SANITARY WARE CO., LTD.; Торговельна марка: ZERIX. Країна виробництва: CN. Виробник YUHUAN SUNSHI HVAC EQUIPMENT CO., LTD. Опис товару (в тому числі зазначення торговельної марки, відомості виробника) задекларованого товару №1-12 митної декларації зазначено продавцем у пакувальному листі, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД № 24UA85U5). Крім того, опис товару зазначено в Специфікації № 38765 від 09.07.2024 до Договору поставки №AUG 00D/5 від 01.04.2024 та переданих Продавцем до Покупця документів відповідно до графи 44 МД № 24UA85U5.

Стосовно тверджень відповідача про те, що у пакувальному листі відсутнє посилання на інвойс чи специфікацію, що викликає сумніви щодо його відповідності поданим комерційним документам, суд зазначає, що відповідачем не вказано яким саме чином вказані обставини впливають на правильність визначення митної вартості товару за ціною договору.

З огляду на викладене, такі твердження є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідач не наводить конкретних розбіжностей у документах та складових митної вартості, поданих ним у відповідності до частини другої статті 53 Митного кодексу України.

Суд вважає, що позивачем надано усі необхідні документи, що стосуються числового значення митної вартості товару або методу її визначення, документи містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Ціна товару була визначена позивачем згідно з умовами контракту (договору). В той же час обставини, якими мотивоване рішення митного органу про необхідність витребування додаткових документів є необґрунтованими, оскільки надані документи у сукупності підтверджують визначену митну вартість товару позивачем (декларантом) за першим методом визначення митної вартості.

Водночас приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Крім цього суд зазначає, що решта доводів та заперечень відповідача приведених у відзиві не спростовують висновки суду по суті заявлених позовних вимог.

Приписи МКУ зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено наявність підстав для витребування додаткових документів у позивача.

Частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з правовими висновками Верховного Суду митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанови ВС від 27.04.2020 по справі №140/804/19, від 11.06.2020 по справі №815/5464/16).

МК України встановлено, що при відсутності застережень щодо застосування основного методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу та наявності документів, перелік яких зазначений в ч.2 ст.53 МК України застосовується саме основний метод визначення митної вартості товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та другорядними методами: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 3,6 цієї статті визначено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 8 статті 57 МКУ встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, проте такі функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди з задекларованою митною вартістю, до яких відносить, зокрема, проведення консультацій та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

Відповідно до п.2,4 ст.55 МКУ прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, спірне рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 ч. 2 ст. 55 МКУ.

Оцінюючи вказане рішення відповідача суд вважає за необхідне врахувати також правові висновки щодо застосування норм права до спірних правовідносин, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд наголошував у своїх правових висновках, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Верховний Суд вважав за необхідне зауважити, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова від 25 лютого 2020 року справа №260/718/19; 27 квітня 2020 року справа №140/804/19).

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування(якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Такі докази не надані відповідачем у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення є протиправним, та підлягає скасуванню з огляду недоведеності законних підстав для коригування митної вартості .

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною та скасування картки відмови, то суд вважає, що така вимога також підлягає задоволенню як похідна, позаяк саме на підставі рішення про коригування митної вартості відповідачем була прийнята оскаржувана картка відмови.

Отже позовні вимоги ТОВа «ДАНН.» є такими, що підлягають задоволенню, а доводи відповідача суд відхиляє з вищенаведених мотивів.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 3963,10грн. за одну вимогу майнового характеру, решта судового збору сплачена позивачем надмірно (а.с.88).

На підставі ч.1 ст.139 КАС України суд покладає ці витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови у митному оформленні (випуску) товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості №UA500080/2024/000082/2 від 17.07.2024 року Одеської митниці.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500080/2024/000275 від 17.07.2024 року Одеської митниці.

Стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАНН.» витрати зі сплати судового збору у сумі 3963(три тисячі дев`ятсот шістдесят три) грн. 10коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Учасники справи:

Позивач - ТОВ «ДАНН.» (; адреса: вул. Соломянська, буд. 11, м. Київ, 03110).

Відповідач - Одеська митниця (код ЄДРПОУ ВП 44005631; адреса: вул. Лип Івана та Юрія, буд.21А, м. Одеса, 65078).

Суддя М.М. Аракелян