Справа № 420/28018/24
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ст. 262 ч. 5 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам (далі ВПО), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, Виконавчого комітету Одеської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при виконавчому комітеті Одеської міської ради №487 від 31.07.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації та скасуванні рішення міської комісії № 445 від 14.12.2023 року, №469 від 14.03.2024 року;

- зобов`язати Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при виконавчому комітеті Одеської міської ради надіслати Одеській обласній державній адміністрації копію рішення №469 від 14.03.2024, яким призначена сума грошової компенсації у розмірі 1 857 373, 98 грн;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської включити ОСОБА_1 до потреб в наданні грошової компенсації на рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України при виконавчому комітеті Одеської міської ради №469 від 14.03.2024 року, яким призначена сума грошової компенсації у розмірі 1 857 373,98 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов?язання відповідачів подати у встановлений судом термін, з моменту рішенням законної сили, звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №445 від 14.12.2023 року позивачу було призначено грошову компенсацію в розмірі 2 789 444,53 грн. (з розрахунку на 4 особи, житлова площа 89,82 кв.м.). Пізніше, рішенням цієї ж Міської комісії №469 від 14.03.2024 року, зазначена сума була переглянута у зв`язку з тим, що 16.02.2024 року позивачем був оформлений іпотечний договір №604-1177 від 16.02.2024 року, та укладений із Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», де предметом договору є квартира загальною площею 70 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

31.07.2024 року відбулось засідання Міської комісії, на якій було ухвалено рішення №487 від 31.07.2024 про відмову у призначені позивачу грошової компенсації, а також були скасовані рішення Міської комісії № 445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року. В рішенні про відмову в призначенні грошової компенсації Міською комісією були приведені доводи про отримання позивачем статусу учасника бойових дій за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а не отримання статусу особи, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 01.06.2018 року заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення.

Вважаючи відмову Міської комісії у призначенні грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України незаконною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду у справі №420/28018/24 було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України. Відповідачам запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на адміністративний позов.

15.10.2024 року від представника Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає та зазначає, що з інформації. отриманої в листі від 26.06.2024 року Служби безпеки України, стало відомо, що Міською комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Службі безпеки України прийнято рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій за безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (протокол №7/VI/2023/238 від 08.06.2023 року). Отже, заявнику встановлено статус учасника бойових дій як особі, яка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, однак, право на грошову компенсацію у відповідності до вимог Порядку мають учасники бойових дій, яким встановлено статус, як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення. Враховуючи вищевикладене, та керуючись абзацом чотирнадцятим пункту 5 Порядку, відповідно до якого до повноважень комісії належить скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами, комісією було вирішено відмовити позивачу в призначенні грошової компенсації та скасувати рішення міської комісії від 14.12.2023 року №445 та від 14.03.2024 року №469.

18.10.2024 року до суду від представника Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що другий відповідач позов також не визнає та зазначає, що рішення Міської комісії №487 від 31.07.2024 про відмову позивачу у призначенні грошової компенсації та скасування рішень Міської комісії від 14.12.2023 року №445 та від 14.03.2024 року №469, є таким, що відповідає вимогам закону, а підстав для його скасування немає.

28.10.2024 року від представника Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшло клопотання про його виключення зі складу відповідачів у справі, посилаючись на те, що Міська комісія може бути самостійним відповідачем у цій справі без окремого залучення Виконавчого комітету Одеської міської ради.

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд у справі встановив наступне.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій, на підтвердження чого надано посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 14.06.2023 року.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою №919- від 16.01.2021 року.

Згідно довідки від 10.11.2023 року за №11/1/4-2504 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, виданої Управлінням роботи з особовим складом Служби безпеки України, старший лейтенант ОСОБА_1 дійсно у період з 30.04.2018 року по 09.10.2018 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів. У вказаній довідці окремо вказано, що вона є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

Згідно довідки Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 13.11.2023 року, виданої на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що вона перебуває на квартирному обліку при Приморській райадміністрації Одеської міської ради складом сім`ї в 4 особи (вона, чоловік ОСОБА_1 та 2 дочки) з 26.10.2023 року. Станом на 13.11.2023 року черга у загальній групі - №5349, по першочерговій групі - №2370.

Рішенням Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі Міська комісія) №445 від 14.12.2023 року позивачу призначено грошову компенсацію з розрахунку на 4-х осіб в розмірі 2 789 444,53 грн.

Для призначення грошової компенсації до Міської комісії заявником було надано, зокрема, але не виключно:

- копію довідки Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 10.11.2023 № 11/1/4-2504 про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

- копію посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого Службою безпеки України від 14.06.2023 року.

Пізніше, рішенням Міської комісії №469 від 14.03.2024 року було зменшено розмір грошової компенсації до 1 857 373,98 грн. через оформлення позивачем договору іпотеки на квартиру.

У той же час, в матеріалах справи наявний лист Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 25.06.2024 року за №11/3/4-10750к, адресований начальнику Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якому зазначено, що за безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій в Службі безпеки України відповідно до п.19 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийнято рішення про надання позивачу статусу учасника бойових дій (протокол № 7/VI/2023/238 від 08.06.2023 року).

З вищевказаного листа від 25.06.2024 року за №11/3/4-10750к також вбачається, що відповідна інформація відносно позивача надавалась Управлінню соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за запитом останнього.

Враховуючи вищевказані обставини, 31.07.2024 року Міською комісією було прийнято оскаржуване рішення №487, яким позивачу відмовлено в призначенні грошової компенсації та скасовано попередні рішення Міської комісії №445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року. В якості обґрунтування прийняття такого рішення Міська комісія зазначила, що враховуючи лист Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 25.06.2024 року за №11/3/4-10750к, позивачу встановлено статус учасника бойових дій, як особі, яка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, однак, право на грошову компенсацію у відповідності до вимог Порядку мають учасники бойових дій, яким встановлено статус як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням Міської комісії про відмову в призначенні грошової компенсації, позивач звернувся до суду за захистом власних прав та інтересів з даним позовом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзиви та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правовий статус ветеранів війни закріплений у Законі України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року №551-XII (далі Закон №551-XII) (в чинній редакції).

За ст.5 Закону №551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Відповідно до п.19 ст.6 Закону №551-XII учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці, зокрема, Служби безпеки України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Тобто, частина 6 статті 19 Закону №551-XII передбачає можливість отримання статусу учасника бойових дій у наступних випадках, зокрема:

- здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

- здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 року №280 затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі Порядок та умови), за п.1 якого визначено механізм надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція), включені у списки осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства станом на 1 червня 2024 р. за категоріями, встановленими цим пунктом (далі - квартирний облік), обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення перебувають на обліку внутрішньо переміщених осіб та інформацію про яких включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - база даних).

Згідно п.4 Порядку та умов субвенція спрямовується на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація), що відповідають установленим вимогам законодавства для забезпечення громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у прийнятих в експлуатацію житлових будинках шляхом призначення та виплати грошової компенсації внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов, перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Згідно п.5-1 Порядку та умов закріплено вичерпний перелік умов надання вищевказаної субвенції.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.2018 року №280 було також затверджено Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (далі Порядок виплати №280), за п.2 якого право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають внутрішньо переміщені особи, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - внутрішньо переміщені особи), які перебувають на квартирному обліку станом на 1 червня 2024 р., обліковані як внутрішньо переміщені особи вперше до 24 лютого 2022 р. і на час призначення грошової компенсації перебувають на обліку в базі даних.

Відповідно до п.3 Порядку виплати №280 грошова компенсація внутрішньо переміщеним особам виплачується у повному обсязі в порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та визнані особами з інвалідністю внаслідок війни III групи відповідно до пунктів 11-14 частини другої статті 7 або учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

За п.4 Порядку виплати №280 за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

Згідно п.5 Порядку виплати №280 до повноважень комісії належало, зокрема, але не виключно:

проведення перевірки наявності у внутрішньо переміщеної особи статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до пунктів 19-21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту (далі - статус учасника бойових дій);

скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами;

прийняття рішення про відмову у виплаті грошової компенсації.

Відповідно до п.7 Порядку виплати №280 закріплено, що до заяви про призначення грошової компенсації, зокрема, але не виключно:

посвідчення встановленого зразка згідно з додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 1994 р. № 302 Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, що підтверджує статус учасника бойових дій;

для осіб, статус яким надано відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, - довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або довідки про безпосередню участь у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України за формами згідно з додатками 1 і 4 до Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413.

За п.8 Порядку виплати №280 місцевий орган не пізніше ніж через десять робочих днів з дати прийняття заяви з усіма необхідними документами вносить до комісії подання про виплату грошової компенсації.

Комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи або її законного представника чи уповноваженого представника приймає рішення про призначення (відмову в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення, надання дозволу на відкриття спеціального рахунка в уповноваженому банку за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних, виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, за місцем перебування на обліку в базі даних (п.10 Порядку виплати №280).

Разом з тим, в п.13 Порядку виплати №280 закріплено перелік підстав для відмови внутрішньо переміщеній особі у призначенні грошової компенсації, зокрема, але не виключно:

- подання недостовірних відомостей;

- внутрішньо переміщена особа не брала безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, чи у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення;

- внутрішньо переміщена особа не є особою, визначеною у пунктів 19-21 частини першої статті 6, пунктах 11-14 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

За п.14 Порядку виплати №280 протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про призначення (відмови в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення комісія надсилає копію рішення внутрішньо переміщеній особі, обласній та Київській міській держадміністраціям (військовій адміністрації) із зазначенням розміру призначеної/перерахованої їй грошової компенсації, підстави відмови у призначенні/виплаті грошової компенсації, перегляді рішення, скасуванні попереднього рішення, а також не пізніше ніж протягом одного місяця після припинення чи скасування воєнного стану - регіональному органу з питань ветеранської політики, розміщеному на території, на якій ведуться бойові дії, у разі, коли внутрішньо переміщеній особі було призначено грошову компенсацію на такій території.

Внутрішньо переміщена особа може оскаржити рішення комісії у судовому порядку (п. 15 Порядку виплати №280).

Тобто суд акцентує увагу на тому, що фактично приписи Порядку виплати №280 визначають право на отримання грошової компенсації внутрішньо переміщеною особою у разі, якщо:

1) особа захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

2) особа визнана учасниками бойових дій відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту;

3) особа перебуває на квартирному обліку і не менш як один рік на обліку в базі даних, та які були обліковані як внутрішньо переміщені особи в базі даних до 24.02.2022 року.

Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що разом із заявою на отримання вищевказаної компенсації заявник, статус якому надано відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, обов`язково має надати посвідчення, що підтверджує статус учасника бойових дій, а також довідку про його безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення або довідки про безпосередню участь у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. У той же час, Комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації проводить перевірку наявності у внутрішньо переміщеної особи статусу учасника бойових дій, встановленого відповідно до п.19 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, внаслідок чого приймає відповідне рішення про призначення грошової компенсації або про відмову у такому призначенні.

Як було встановлено судом за час розгляду справи, рішенням Міської комісії №445 від 14.12.2023 року було призначено позивачу грошову компенсацію в 2 789 444,53 грн., враховуючи факт надання позивачем довідки Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 10.11.2023 № 11/1/4-2504 про його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, а також посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 , виданого Службою безпеки України від 14.06.2023 року.

Враховуючи вищевказані обставини, суд доходить висновку, що при прийнятті рішення №445 від 14.12.2023 року Міська комісія встановила, що позивач на момент подання відповідної заяви мав статус учасника бойових дій та у період з 30.04.2018 року по 09.10.2018 року брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, а тому дійсно є особою, яка мала право на отримання виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Разом з тим, як було також встановлено судом, Міською комісією пізніше було прийнято рішення №487 від 31.07.2024 року, яким позивачу відмовлено в призначенні грошової компенсації та скасовано попередні рішення Міської комісії №445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року. Підставою для прийняття відповідного рішення став лист Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 25.06.2024 року за №11/3/4-10750к, з якого Міська комісія встановила, що позивачу встановлено статус учасника бойових дій як особі, яка брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а не як особі, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів у період їх здійснення.

У той же час суд зазначає, що ні в оскаржуваному рішенні Міської комісії №487 від 31.07.2024 року, ні у відзивах по справі представники відповідачів не спростували відомостей, зазначених у довідці Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 10.11.2023 року за № 11/1/4-2504, зокрема щодо того, що позивач з 30.04.2018 по 09.10.2018 брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів.».

У той же час, як вбачається з листа Управління роботи з особовим складом Служби безпеки України від 25.06.2024 року за №11/3/4-10750к, Службою безпеки України було оформлено рішення (у вигляді протоколу №7/VI/2023/238 від 08.06.2023 року) про надання позивачу статусу учасника бойових дій відповідно до п.19 ст.6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Разом з тим, у вказаному листі також вбачається, що відповідній статут учасника бойових дій позивачу був наданий за його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військової агресією Російської федерації проти України, а не через участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, як помилково стверджує позивач.

Разом з тим варто зазначити, що за приписами Порядку виплати №280 чітко встановлено, що право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають учасники бойових дій відповідно до пунктів 19-21 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. У той же час, як вже зазначалось судом вище, п.19 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачає можливість отримання статусу учасника бойових дій і у випадку здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, і у випадку здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Тобто, здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що визначено п.19 ч.1 ст.6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту як підстава для отримання статусу учасника бойових дій, не може нівелювати право позивача на отримання грошової компенсації відповідно до Порядку виплати №280.

Тобто, аналізуючи вищевказані обставини суд доходить висновку, що відповідачами не спростовано того, що позивач є внутрішньо переміщеною особою, яка захищала незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні до 1 червня 2018 р. заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та відповідно має право на отримання грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення.

Крім того, відповідно до Порядку №280 в редакцій, чинній станом на дату прийняття оскаржуваного рішення, комісія має право на скасування попереднього рішення за нововиявленими обставинами.

Протягом усього строку розгляду даної адміністративної справи судом не встановлено наявність нововиявлених обставин, які могли бути підставою для скасування попередніх рішень Міської комісії №445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року, якими позивачу було призначено грошову компенсацію.

Суд також зауважує, що згідно п.9 Порядку виплати №280 після отримання заяви про зміни у майновому стані та/або у складі сім`ї, зміни місця проживання, втрати статусу учасника бойових дій або особи з інвалідністю внаслідок війни, скасування дії довідки про облік, зняття з квартирного обліку тощо місцевий орган або уповноважений орган протягом п`яти робочих днів вносить до комісії подання про перегляд рішення про призначення грошової компенсації.

Відповідно до п.10 Порядку виплати №280 комісія протягом п`яти робочих днів з дати надходження подання розглядає його по суті та у присутності внутрішньо переміщеної особи або її законного представника чи уповноваженого представника приймає рішення про призначення (відмову в призначенні/виплаті) грошової компенсації, перегляд рішення, скасування попереднього рішення, надання дозволу на відкриття спеціального рахунка в уповноваженому банку за місцем перебування внутрішньо переміщеної особи на обліку в базі даних, виплату грошової компенсації, яку було призначено і не виплачено або виплачено не в повному обсязі на території, на якій ведуться бойові дії, внутрішньо переміщеній особі, яка перемістилася з території, на якій ведуться бойові дії, за місцем перебування на обліку в базі даних.

Повідомлення про розгляд подання надсилається внутрішньо переміщеній особі на адресу задекларованого (зареєстрованого) місця проживання (перебування) або адресу фактичного місця проживання, яка зазначена в заяві, або за допомогою інших засобів зв`язку.

Аналізуючи вищевказане, Комісія розглядає подання уповноваженого органу про перегляд рішення про призначення грошової компенсації протягом п`яти робочих днів з дати надходження такого подання, водночас обов`язково має повідомити про розгляд подання внутрішньо переміщену особу або її законного представника чи уповноваженого представника.

В той же час, в матеріалах справи відсутні докази того, що Міська комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України повідомляла позивача про розгляд питання щодо перегляду рішення про призначення позивачу грошової компенсації за нововиявлених обставин.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 року у справі № 520/7596/19 зазначав, що участь позивача на засіданні комісії спрямована на забезпечення права особи почути інформацію, яка розглядається стосовно нього і впливає на результати прийнятого рішення, та висловити свої аргументи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на підтвердження своїх аргументів.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №160/21336/21 сформулював правову позицію, що коли в результаті рішення органу державної влади може відбутись втручання у права або інтереси особи, такий орган має пересвідчитись, що ним використано всі можливі способи повідомлення такої особи та забезпечено її безпосередню участь або можливість надання письмових пояснень, заперечень тощо.

Аналізуючи вищевказані обставини суд також доходить висновку, що Міською комісією при прийнятті оскаржуваного рішення №487 від 31.07.2024 року було порушено порядок прийняття відповідного рішення, оскільки позивача не було повідомлено про засідання комісії, внаслідок проведення якої було прийнято рішення, яке порушило його право на отримання належної йому грошової компенсації

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищенаведені обставини суд дійшов висновку, що у Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України були відсутні правові підстави для прийняття рішення №487 від 31.07.2024 року про відмову у призначенні позивачу грошової компенсації та скасування рішень Міської комісії №445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року.

Оскільки Міською комісією з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України протягом часу розгляду справи не доведено обґрунтованості винесення №487 від 31.07.2024 року, тому воно підлягає визнанню в судовому порядку протиправним, а позовні вимоги позивача в цій частині - задоволенню.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Оскільки обов`язки Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України з надіслання Одеській обласній державній адміністрації копії рішення №469 від 14.03.2024, а Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської про включення ОСОБА_1 до потреб в наданні цієї грошової компенсації згідно рішення №469 від 14.03.2024 року визначені Порядком та умовами надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України; Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, та є наслідком прийняття Міською комісією рішення №469 від 14.03.2024 року, тому достатнім та ефективним засобом захисту прав та інтересів позивача в адміністративній справі №420/28018/24 з урахуванням спірних правовідносин та фактичних обставин у справі, є скасування в судовому порядку оскаржуваного позивачем рішення №487 від 31.07.2024 року про скасування попередніх рішень Міської комісії, зокрема, №469 від 14.03.2024 року, яким позивачу призначено суму грошової компенсації у розмірі 1857373,98 грн.

Крім того, права та інтереси позивача в частині надіслання Одеській обласній державній адміністрації копії рішення №469 від 14.03.2024 про призначення грошової компенсації у розмірі 1 857 373, 98 грн., а також включення Департаментом праці та соціальної політики Одеської міської позивача до потреб в наданні грошової компенсації згідно рішення Міської комісії №469 від 14.03.2024 року, ще не порушені, спору в цій частині ще немає, а тому такі вимоги є передчасними.

Суд при вирішенні справи виходить з того, що у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені, невизнані або оспорюванні права. Суд не може під час прийняття рішення по суті справи, вирішувати питання щодо правовідносин, які, можливо, будуть мати місце в майбутньому.

Щодо клопотання представника Виконавчого комітету Одеської міської ради надійшло клопотання про його виключення зі складу відповідачів у справі, суд зазначає наступне.

Згідно п.4 Порядку №280 за рішенням виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної в місті (у разі її утворення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюється комісія щодо розгляду заяв внутрішньо переміщених осіб про призначення грошової компенсації (далі - комісія).

До складу комісії входять представники виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, структурних підрозділів районних, районних у м. Києві держадміністрацій, на які покладено функції з питань ветеранської політики, з питань соціального захисту населення, економіки, фінансів, квартирного обліку, капітального будівництва, всеукраїнських громадських об`єднань ветеранів (за їх згодою).

Разом з тим, суд зауважує, що Виконавчий комітет Одеської міської ради правомірно залучений в якості співвідповідача до участі у справі №420/28018/24 як орган, який є юридичною особою, за рішенням якого та при якому створено Міську комісію з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України.

З огляду на вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника Виконавчого комітету Одеської міської ради про його виключення зі складу відповідачів у справі. Крім того, такої процесуальної дії не передбачено чинними положеннями КАС України.

Щодо вимоги позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідачі будуть ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України одночасно з прийняттям рішення по суті позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судових витрат у справі №420/28018/24 не здійснювати.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д), Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення ВПО, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України (65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д), Виконавчого комітету Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Думська, 1) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Міської комісії з розгляду заяв про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення внутрішньо переміщеним особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України №487 від 31.07.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні грошової компенсації та скасування рішень Міської комісії №445 від 14.12.2023 року та №469 від 14.03.2024 року.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький