Справа № 520/32179/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

11 грудня 2024 року Справа № 520/32179/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про призначення експертизи в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС в Харківській області до Сільськогосподарського приватного підприємства "ТЕРРА" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, 61057) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "ТЕРРА" (вул. Харківська, буд. 1-Б, с. Забавне, Ізюмський р-н, Харківська обл., 64333), в якому просить суд:

- стягнути до бюджету України кошти Сільськогосподарське приватне підприємство ТЕРРА, податковий номер: 32168543, з усіх відкритих розрахункових рахунків та за рахунок готівки, у розмірі 131 661,75 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

09.12.2024 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому заявлено клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, в якому просить суд:

1. Призначити у справі № 520/32179/24 судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Національному науковому центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України (61177, Харківська обл., м. Харків, вул. Золочівська, буд. 8А).

2. На вирішення експертній установі поставити наступне питання: Чи виконано підписи від імені ОСОБА_1 у повідомленні про вручення поштового відправлення - податкової вимоги № 0-2040 від 19.03.2024 у рядку «розписка про одержання» особисто ОСОБА_1 чи іншою особою?

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що вказаний документ ним не підписувався, дата отримання відповідачем не проставлялась, а відтак, на документі (доказу) проставлено підпис та дата, який не належить ОСОБА_1 , а відтак, є підробленим невстановленою особою;

- сума грошового зобов`язання не набула статусу узгодженої, що позбавляє право позивача на подальше стягнення податкового боргу.

Дослідивши доводи представника відповідача та матеріали справи в межах розгляду клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, суд дійшов висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 102 КАС України, на пункт перший якої у клопотанні посилається представник відповідача, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

При цьому суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, зокрема, ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до положень статті 74 КАС України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з вищенаведеного змісту позовних вимог, предметом позову є наявність/відсутність підстав для стягнення з відповідача суми заборгованості по єдиному податку з сільськогосподарських товаровиробників у розмірі 131661, 75 грн. , котра виникла згідно податкового повідомлення-рішення № 00/5606/0408 від 02.02.2024 та у зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу № 06-2040 від 19.03.2024, яку було направлено рекомендованим листом на адресу відповідача.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України у цьому Кодексі поняття вживаються в такому значенні: податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Так, згідно з пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Пунктом 58.3 статті 58 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України, зокрема, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Крім того, відповідно до п. 6 Розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

У разі неотримання податковим органом квитанції про доставку податкової вимоги в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня її надіслання така податкова вимога у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається у порядку, визначеному абзацом першим цього пункту для надіслання податкової вимоги у паперовій формі.

При цьому строк доставки податкової вимоги в електронний кабінет, визначений абзацом другим цього пункту, не зараховується до строку надіслання такої вимоги.

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З вищенаведеного змісту позову та положень законодавства, які регулюють спірні правовідносини, вбачається, що предметом дослідження та встановлення у цій справі будуть, зокрема, фактична наявність зазначених у позові податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень, їх зміст стосовно підтвердження суми боргу відповідача, заявленого до стягнення, та дотримання законодавчих вимог саме до позивача, як до податкового (контролюючого) органу, в даному випадку щодо надіслання зазначених у позові податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень відповідачу, в тому числі щодо застосування правових наслідків у разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу/податкове повідомлення-рішення.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Отже судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду та у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом даного спору є стягнення податкового боргу.

За усталеною практикою Верховного Суду, викладену у постановах від 19.02.2019 (справа №807/495/17), від 03.02.2022 (справа №560/4343/19), від 14.02.2022 (справа №826/9711/17)), предметом доказування у справах про стягнення податкового боргу є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, зокрема: наявність узгодженого грошового зобов`язання; складові основної суми боргу, штрафних (фінансових) санкцій, пені; підстави виникнення податкового боргу; момент його виникнення; встановлення факту сплати (несплати) податкового боргу в добровільному порядку; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в порядку, встановлених ПК України.

На думку суду, предметом дослідження даної справи, є зокрема, дотримання контролюючим органом вимог ст. 42, 58, 59 Податкового кодексу України в частині направлення платнику податків податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги та факт узгодженості грошового зобов`язання, який за висновком Верховного Суду полягає в установленні факту оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання (чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження), а також факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених законодавством.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення даної справи, відсутня необхідність у спеціальних знаннях у сфері іншій, ніж право.

Крім того, до повноважень адміністративних судів не віднесено питання встановлення факту підроблення документів.

Враховуючи, що у клопотанні представника відповідача про призначення експертизи відсутні належні обґрунтування необхідності призначення експертизи, на переконання суду, дослідження та встановлення обставин, які входять до предмета доказування у даній справі не потребує спеціальних знань експерта.

Інших суттєвих доводів-підстав (фактичних і юридичних) щодо обґрунтування клопотання про призначення почеркознавчої експертизи представником відповідача не наведено та/або доказів на їх підтвердження не надано.

При цьому також слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.).

Враховуючи та на підставі наведеного, суд не вбачає підстав для призначення у справі експертизи та зупинення провадження у справі, а відтак клопотання представника відповідача про призначення почеркознавчої експертизи, є необґрунтованим та безпідставним, відповідно, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 102, 104, 194, 205, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання про призначення експертизи в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС в Харківській області до Сільськогосподарського приватного підприємства "ТЕРРА" про стягнення коштів з розрахункових рахунків та за рахунок готівки - відмовити.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Бадюков Ю.В.