Справа № 240/9008/24
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9008/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

10 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова щодо невиплати йому компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати індексації;

- зобов`язати Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення 115 098,29 грн. за весь час затримки виплати - за період з 29.01.2020 року по день фактичної виплати 02.05.2024 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач проходив військову службу у Житомирському військовому інституті імені С.П.Корольова.

Наказом №196 від 31.08.2020 позивача звільнено з військової служби та виключений зі списків особового складу Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що під час проходження військової служби Позивачу не виплачувалося грошове забезпечення в повному обсязі, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, що стало предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/33287/22.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у цій справі №240/33287/22 позов задоволено та зобов`язано Житомирський військовий інститут імені С.П.Корольова здійснити ОСОБА_1 перерахунок з 29.01.2020 по 31.08.2020 сум грошового забезпечення, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсації за дні невикористаної основної відпустки, компенсації за дні невикористаної відпуски за сімейними обставинами та з інших причин, одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби, обчисливши їх із розмірів посадового окладу, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (в редакції чинній з 29.01.2020) шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України від 14.11.2019 №294-ІХ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане судове рішення набуло чинності 08.01.2024 року.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання вказаного судового рішення Відповідачем здійснено перерахунок грошового забезпечення позивача за період з 29.01.2020 року по 31.08.2020 року і 02.05.2024 року виплачено позивачу додатково грошове забезпечення на загальну суму 115 098,29 грн.

Суд вважає безпідставними доводи відповідача, наведені у відзиві на позов, що вказані кошти виплачені на виконання судового рішення, а тому не можуть вважатися доходами в розумінні вимог Закону № 2050-III.

Так, у зазначеному судовому рішенні прямо вказано про наявність підстав для перерахунку грошового забезпечення позивача за, що спірні кошти мають статус індексації грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 12.11.2020року. Тобто, судовим рішенням підтверджено право позивача на доплату до його щомісячного грошового забезпечення за спірний період. Такі виплати не мають разового характеру і в розумінні вимог Закону № 2050-III є грошовими доходами, що підлягають компенсації зв`язку з порушенням термінів їх виплати - у разі затримки на один і більше календарних місяців.

Зазначене свідчить про наявність порушеного права позивача, зумовленого виплатою Відповідачем частини грошового забезпечення з порушенням термінів за період з 29.01.2020 року по 31.08.2020 року. Така частина грошового забезпечення Позивачу була виплачена лише 02.05.024 року.

Суд враховує, що відповідно до вимог ст.3 Закону № 2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до вимог п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159 (надалі - Порядок № 159), сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Станом на 29.01.2020 року у позивача було відсутнє право на дохід у вигляді частини грошового забезпечення на загальну суму 115 098,29 грн. Вказаний дохід на загальну суму 115 098,29 грн. - це сумарне визначення частини грошового забезпечення Позивача за весь період з 29.01.2020 року по 31.08.2020 року.

В розумінні вимог Закону №2050-III та Порядку №159 у Позивача право на компенсацію доходу у зв`язку з порушенням терміну виплати частини грошового забезпечення за відповідний місяць виникло лише з наступного календарного місяця за умови відповідного індексу інфляції за відповідний календарний місяць.

Таким чином, вказане порушене право підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Житомирського військового інституту імені С.П.Корольова нарахувати та виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходу у вигляді недосплаченої частини грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 31.08.2020 року у зв`язку з порушенням строків їх виплати у відповідності до вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Курко О. П.