Справа № 640/192/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/192/21 Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Головне управління ДПС у м. Києві, про визнання протиправними та скасування постанов № НОМЕР_1 від 19.02.2020 та від 16.12.2020,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати постанову заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни від 19.02.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 та постанову заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни від 16.12.2020 про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вимога про сплату боргу № Ф-107470У від 08.05.2019 є виконавчим документом, який набрав законної сили 08.05.2019, при цьому, стягувач має право пред`явити виконавчий документ до виконання протягом трьох місяців. Так, кінцевим строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання є 09.08.2019, у той же час, останній був пред`явлений до виконання 19.02.2020, тобто поза межами строку для вчинення виконавчих дій. Враховуючи вказані обставини, заступник начальника відділу Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Кравцова Олена Сергіївна мала повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що вимога про сплату боргу № Ф-107470У від 08.05.2019 набрала законної сили 04.12.2019, про що свідчить відмітка на вказаному документі. Згідно вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, за яким стягувачем є державний орган можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Враховуючи викладене, кінцевим строком для пред`явлення даного виконавчого документа до виконання є 05.03.2020 включно, у той же час, вимога про сплату боргу № Ф-107470У від 08.05.2019 була зареєстрована в Автоматизованій системі виконавчого провадження 19.02.2020. Оскільки, вимога про сплату боргу № Ф-107470У відповідає вимогам виконавчого документа, визначеного ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Разом з тим, відповідачем було встановлено, що провідним документознавцем при реєстрації виконавчого провадження було допущено технічну описку та помилково зазначено дату набрання виконавчим документом сили: 08.05.2019, замість 04.12.2019, у зв`язку з чим, заступником начальника Кравцовою О.С. згідно вимог п. 14 р. ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі документообігу, шляхом коригування дати набрання виконавчим документом законної сили.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.07.2021.

21.07.2021, під № 28381 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 640/192/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 р. за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Головне управління ДПС у м. Києві, про визнання протиправними та скасування постанов, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/12855/21.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2024 поновлено провадження у справі, призначено розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні на 04.12.2024.

Розгляд апеляційної скарги 04.12.2024 не здійснювався, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні, розгляд скарги призначено на 09.12.2024.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, будучи належним чином опвідмоленими про дату та час судового засідання, з огляду на що, справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, засобами інформаційно-телекомунікаційний системи Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в автоматичному режимі було сформовано вимогу про сплату єдиного внеску від 08.05.2019 № Ф-107470-17 на суму 27982, 90грн та направлено ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відмітки, поштове повідомлення за трек кодом № 417 не було вручено ОСОБА_1 з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

26.12.2019 Головне управління Державної податкової служби у м. Києві звернулося до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження.

19.02.2020 вимога про сплату боргу № Ф-107470У від 08.05.2019 була зареєстрована в Автоматизованій системі виконавчого провадження за номером НОМЕР_1.

19.02.2020 заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцовою О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1. У постанові зазначено, що остання видана на підставі податкової вимоги від 08.05.2019 №Ф-107470-17, яка набрала законної сили 08.05.2019.

16.12.2020 заступником начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кравцовою О.С. винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних, якою внесено зміни в Автоматизованій системі виконавчого провадження та замість дати набрання рішенням чинності 08.05.2019 зазначено дата набрання рішенням чинності 04.12.2019.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що як вбачається із наявної у матеріалах виконавчого провадження № НОМЕР_1, податкова вимога набрала законної сили 04.12.2019, про що зазначено у п. 5 податкової вимоги. Так, позовні вимоги позивача ґрунтуються на тому, що податкова вимога, на думку позивача, набрала законної сили саме 08.05.2019, оскільки остання не була вручена позивачу, водночас, саме до компетенції податкового органу входить реалізація державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи, а відтак, відповідальність за правильність формування податкової вимоги покладено саме на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві. У свою чергу, за висновком суду першої інстанції, до посадових обов`язків державного виконавця не віднесено перевіряти дійсність дати набрання виконавчим документом законної сили. При цьому, факт отримання/не отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) не досліджується судом в межах даної справи, оскільки правомірність податкової вимоги має встановлюватися в межах іншої адміністративної справи, доказів оскарження позивачем податкової вимоги суду не надано, виходячи з предмета позову в межах правовідносин які склалися, суд досліджує саме обставини відкриття виконавчого провадження та правомірність дій виконавця при винесення оскаржуваних постанов. Враховуючи викладене, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2019 № Ф-107470-17 була пред`явлена стягувачем до виконання в межах регламентованого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» тримісячного строку, а тому, в державного виконавця були відсутні підставі для повернення виконавчого документа згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк відповідач не мав підстав для винесення оскаржуваних постанов, адже стягувачем було пропущено строк предґявлення виконавчого документа до виконання, чого державним виконавцем перевірено не було. Судом також не враховано припиеи пункту 1 розділу II Наказу Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, яким затверджено «Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження», відповідно до якого, вхідна кореепонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

За приписами ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», податкова вимога є різновидом виконавчого документа.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання. У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно виконавчого провадження № НОМЕР_1, податкова вимога набрала законної сили 04.12.2019, про що зазначено у п. 5 податкової вимоги (а.с. 89 т. 1).

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня отримання вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з податковим органом шляхом оскарження в адміністративному чи судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня отримання узгодженої вимоги, податковий орган надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби узгоджену вимогу про сплату недоїмки в електронній формі.

Згідно норм ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», вимога податкового органу про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом.

Тож, вимога про сплату боргу (недоїмки) набирає чинності після спливу десятиденного строку, наданого особі, яка має недоїмку зі сплати єдиного внеску, для: сплати суми недоїмки, штрафів, пені; оскарження в адміністративному чи судовому порядку; сплати узгодженої суми недоїмки. При цьому, важливим є те, що цей десятиденний строк обчислюється з дня отримання вимоги.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про те, що податкова вимога, набрала законної сили саме 08.05.2019, оскільки остання не була вручена позивачу.

У контексті наведеного, суд першої інстанції наголосив на тому, що саме до компетенції податкового органу входить реалізація державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, його територіальні органи, а відтак, відповідальність за правильність формування податкової вимоги покладено саме на Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

У свою чергу, до посадових обов`язків державного виконавця не віднесено перевіряти дійсність дати набрання виконавчим документом законної сили.

Крім того, судом було звернуто увагу на те, що факт отримання/не отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) не досліджується судом в межах даної справи, оскільки правомірність податкової вимоги має встановлюватися в межах іншої адміністративної справи, доказів оскарження позивачем податкової вимоги суду не надано, виходячи з предмета позову в межах правовідносин які склалися, суд досліджує саме обставини відкриття виконавчого провадження та правомірність дій виконавця при винесення оскаржуваних постанов.

З урахуванням доводів апеляційної скарги, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволено, зупинено провадження у справі № 640/192/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 р. за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції у місті Києві, третя особа - Головне управління ДПС у м. Києві, про визнання протиправними та скасування постанов, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/12855/21.

Так, ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, третя особа - Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив суд визнати протиправною та скасувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2019 № Ф-107470-17У. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога від 08.05.2019 про сплату боргу, є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки винесена безпідставно, враховуючи те, що позивач є найманим працівником в АБ «Дениса Логінова», відтак, підстави для нарахування та сплата ЄСВ позивачем, як самозайнятою особою, відсутні.

Окружним адміністративним судом міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог Закону № 2825-IX, матеріали справи № 640/12855/21 передано до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 справу прийнято до свого провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 у справі № 640/12855/21 у задоволенні адміністративного позову відмолено повністю. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, рішення суду від 15.04.2024 не оскаржено до суду апеляційної інстанції.

Приймаючи рішення в справі № 640/12855/21, суд дійшов висновку про законність винесення податкової вимоги від 08.05.2019 № Ф-107470-17У та відсутністю підстав для її скасування.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2019 № Ф-107470-17 була пред`явлена стягувачем до виконання в межах регламентованого ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» тримісячного строку, а тому, в державного виконавця були відсутні підстави для повернення виконавчого документа згідно п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, згідно вимог ч.1 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України, а відтак, твердження позивача, що державним виконавцем порушено строки відкриття провадження у справі є необґрунтованими. Оскільки, саме з дати реєстрації виконавчого документа в автоматизованій системі виконавчих проваджень у державного виконавця виникають правові підстави для вчинення подальших виконавчих дій.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції мав підстави для висновку про те, що позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни від 19.02.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправною та скасування постанови заступника начальника Подільського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кравцової Олени Сергіївни від 16.12.2020 про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження ВП № НОМЕР_1, слід врахувати, що державний виконавець має право за наявності підстав, зокрема технічної помилки, описки в реєстраційних даних вхідної та вихідної кореспонденції прийняти рішення про зміну (доповнення) реєстраційних даних виконавчого провадження. Ураховуючи те, що судом першої інстанції було встановлено та підтверджено відповідачем, що провідним документознавцем при реєстрації виконавчого провадження було допущено технічну описку та помилково зазначено невірну дату набранням виконавчим документом законної сили, з огляду на що, відповідачем було правомірно та у межах наданих Законом повноважень виправлено вказану описку, у зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 квітня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко