Справа № 320/3993/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року справа №320/3993/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державної екологічної інспекції Львівської області до Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась Державна екологічна інспекція у Львівській області з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна», в якому позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 10 773, 30 грн. в дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: ГУК Львів/Львівська тгу 38008294 UA0013933, код у відповідності до , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) код бюджетної класифікації 24060300.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі №320/3993/22 суддею Шевченко А.В.

Відповідно до наказу голови суду від 13 лютого 2024 року № 1-ктр/гс «Про надання соціальної відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку Анні Шевченко», частини 3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду, затверджених рішенням зборів суддів Київського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 (з наступними змінами і доповненнями), Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України № 30 26.11.2010 (з наступними змінами і доповненнями), з метою додержання процесуальних строків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, проведено повторний автоматизований розподіл справи №320/3993/22, за результатами якого, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою суду від 21.05.2022 справу прийнято до провадження та вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем проведена позапланова перевірка характеристик продукції з відбором зразків для проведення експертизи у місці роздрібної торгівлі відповідача. У процесі перевірки, на підставі рішення про відбір зразків продукції акта відбору зразків продукції відібрані зразки продукції для подальшого їх дослідження.

Витрати, понесені позивачем, - оплата експертного дослідження, на підставі ч.8 ст.27 Закону України «Про державний ринковий нагляд та контроль нехарчової продукції» відпловідач не відшкодував, внаслідок чого позивач, використовуючи надане йому право, звернувся до суду з вимогою про стягнення сум витрат на відібрані зразки та проведення експертизи.

Відповідач з позовом не погодився, звернувся до суду із відзивом, в якому зазначив, що під час відбору зразків продукції перевіряючими допущено порушення вимог чинного законодавства. Також вказано, що позивачем не доведено понесення витрат на експертизу та зразки продукції.

Вказує, що паливо, яке знаходилося в реалізації на момент проведення перевірки відповідало вимогам нормативних документів, що підтверджено відповідним протоколом.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому вказує, що відповідач хибно стверджує що «жодним нормативно правовим актом на суб`єкта господарювання не покладено обов`язок зберігати всі вказані документи…», зокрема він застосовує це твердження до таких документів як: Паспорт якості; Декларація про відповідність; Сертифікат відповідності.

Крім того зазначає, зокрема, щодо відмови посадових осіб розивача від опломбовування зразків відібраних працівниками АЗС. Представники розивача не могли здійснити таку дію. Оскільки, права та обов`язки посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд окреслені Законом України Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції та не передбачають зазначених дій.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

18 листопада 2021 року на підставі направлення на проведення перевірки Nє116/09 від 18.11.2021 Державною екологічною інспекцію у Львівській області розпочато планову перевірку характеристик продукції на АЗС ПІДПРИЄМСТВА 3 ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ «АМІК УКРАЇНА», що розташована на автодорозі Львів-Ширець-Мединичі-Стрий км 8+000 (ліворуч) в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області (далі у тексті - «АЗС»).

На підставі Рішення про відбір зразків продукції від 18.11.2021 Nє77/09 та у відповідності із Актом Nє01/09 відбору зразків продукції від 18.11.2021 на АЗС відібрано зразки палив, крім іншого і палива дизельного Преміум.

Експертиза (випробування) зразків продукції проводилась у випробувальній лабораторії ТОВ "Інспекторат Україна", акредитованій на право проведення так робіт Національним органом з акредитації, на підставі договору № 1 від 21.05.2021, укладеного з органом ринкового нагляду.

За результатами випробувань, наданий зразок палива дизельного Преміум ДП-З-Євро5-В0 не відповідав вимогам «Технічного регламенту щодо вимог автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив» затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 927 від 1 серпня 2013 року за показником «Гранична температура фільтрованості». Названа невідповідність підтверджуєтеся Протоколом випробувань Nє3165/21КР від 23 листопада 2021 року відділенням випробувального центру ТОВ «Інспекторат Україна» м. Київ.

Надалі, Інспекція звернулась на адресу підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» з листом № 09-7113 від 16.12.2021 для відшкодування вартості відібраних зразків та проведення їх експертизи.

Як зазначає позивач, вимоги згаданого листа не виконано, що і стало підставою для звернення до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", безпечна нехарчова продукція (далі - продукція) - будь-яка продукція, яка за звичайних або обґрунтовано передбачуваних умов використання (у тому числі щодо строку служби та за необхідності введення в експлуатацію вимог стосовно встановлення і технічного обслуговування) не становить жодного ризику чи становить лише мінімальні ризики, зумовлені використанням такої продукції, які вважаються прийнятними і не створюють загрози суспільним інтересам, з урахуванням:

характеристик продукції, у тому числі її складу, упаковки, вимог щодо встановлення і технічного обслуговування;

впливу продукції на іншу продукцію, якщо вона буде використовуватися разом з нею;

попереджень, що містяться на етикетці продукції, в інструкції з її використання та знищення, а також в іншій інформації стосовно продукції;

застережень щодо споживання чи використання продукції певними категоріями населення (дітьми, вагітними жінками, людьми похилого віку тощо).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам; державний контроль продукції - діяльність органів доходів і зборів із забезпечення відповідності продукції, що ввозиться на митну територію України для вільного обігу, встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз від такої продукції суспільним інтересам.

Приписами статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" встановлено, що під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" відбір зразків продукції здійснюється на підставі письмового вмотивованого рішення керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) згідно із законом.

У рішенні про необхідність відбору зразків продукції зазначаються кількість зразків для кожного виду або типу продукції, необхідних для експертизи, а також місце здійснення цієї експертизи.

Відбір зразків продукції здійснюється в кількості не менш як два екземпляри, один (контрольний) з яких залишається у суб`єкта господарювання.

Згідно з положеннями статті 14 вказаного Закону відбір зразків продукції здійснюється посадовою особою органу державного нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженої ним особи (фізичної особи - підприємця або уповноваженої ним особи) і засвідчується актом відбору зразків продукції.

До початку відбору зразків продукції посадова особа органу державного нагляду (контролю) зобов`язана пред`явити рішення про відбір зразків продукції та роз`яснити суб`єкту господарювання порядок відбору зразків продукції.

Суб`єкт господарювання має право бути присутнім при всіх діях посадової особи органу державного нагляду (контролю) під час відбору зразків продукції і заявляти клопотання з приводу цих дій, про що вноситься запис до акта відбору зразків продукції.

Правила відбору зразків продукції затверджуються Кабінетом Міністрів України. Кількість зразків продукції, що відбираються, має відповідати кількості, зазначеній у рішенні органу державного нагляду (контролю) про відбір зразків продукції.

За приписами статті 17 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" для з`ясування питань, пов`язаних зі здійсненням державного нагляду (контролю), за рішенням керівника органу державного нагляду (контролю) (голови державного колегіального органу) або його заступника (члена державного колегіального органу) може призначатися експертиза (випробування).

Посадові особи, які здійснюють державний нагляд (контроль), зобов`язані ознайомити суб`єкта господарювання з рішенням про призначення експертизи (випробування), а після її закінчення - з висновком експертизи (випробування).

Залучення експертів здійснюється на договірних засадах за рахунок коштів органу державного нагляду (контролю) відповідно до законодавства.

Статтею 27 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" передбачено, що відбір зразків продукції здійснюється за умови повного відшкодування власнику такої продукції їх вартості.

Відбір зразків продукції і проведення їх експертизи (випробування) здійснюються відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" на підставі вмотивованого письмового рішення керівника органу ринкового нагляду або його заступника.

Експертиза (випробування) зразків продукції проводиться у випробувальних лабораторіях чи інших організаціях, акредитованих на право проведення таких робіт Національним органом з акредитації, на підставі договорів, укладених з ними органами ринкового нагляду.

Витрати, пов`язані з відбором, доставкою та проведенням експертизи (випробування), у тому числі з оплатою зразків продукції, фінансуються за рахунок органу ринкового нагляду.

Якщо за результатами експертизи (випробування) зразків продукції встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, відповідний суб`єкт господарювання відшкодовує вартість відібраних зразків та проведення їх експертизи (випробування) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічно за приписами статті 16 "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" витрати, пов`язані з відбором, доставкою та проведенням експертизи (випробування) зразків продукції, фінансуються за рахунок органу державного нагляду (контролю).

У разі підтвердження результатами експертизи (випробування) факту порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства суб`єкт господарювання відшкодовує витрати на проведення експертизи (випробування) в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог п. 2 Порядку відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних зразків нехарчової продукції та проведення їх експертизи (випробування), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 921 (далі також - Порядок N 921), орган державного ринкового нагляду в тижневий строк після ознайомлення суб`єкта господарювання з висновком експертизи, під час проведення якої встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, готує документи, що підтверджують вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, включаючи витрати на доставку зразків продукції до місця проведення експертизи, та надсилає їх суб`єкту господарювання рекомендованим листом з повідомленням про вручення або листом з оголошеною цінністю чи вручає під розписку.

Суб`єкт господарювання в тижневий строк з моменту надходження зазначених документів відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням експертизи, шляхом перерахування коштів до державного бюджету. Суб`єкт господарювання відшкодовує вартість відібраних зразків продукції за умови оплати вартості таких зразків органом державного ринкового нагляду.

За правилами п. 3 Порядку № 921, у разі незгоди суб`єкта господарювання з результатами експертизи орган державного ринкового нагляду проводить повторну експертизу за заявою суб`єкта, яка подається в тижневий строк після ознайомлення з висновком основної експертизи. Якщо за результатами проведення повторної експертизи встановлено, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, суб`єкт господарювання відшкодовує органу державного ринкового нагляду вартість відібраних зразків та витрати, пов`язані з проведенням основної і повторної експертизи, відповідно до пункту 2 цього Порядку.

У разі відмови суб`єкта господарювання від відшкодування органу державного ринкового нагляду вартості відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, зазначені кошти стягуються в судовому порядку (п. 4).

Як зазначалося вище, за результатами проведених випробувань встановлено, що продукція, яка була предметом дослідження, є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, а відтак наявні підстави для відшкодування суб`єктом господарювання вартості відібраних зразків продукції за умови оплати вартості таких зразків органом державного ринкового нагляду.

На підтвердження вартості зразків та випробувань позивачем надано до суду копії відповідних актів здачі-приймання виконаних робіт, рахунків, платіжних доручень, що підтверджують заявлені до стягнення суми щодо відшкодування вартості зразків та випробувань.

Проте, відповідачем було проігноровано вимоги законодавства щодо відшкодування вартості відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, шляхом перерахування коштів до державного бюджету.

Суд наголошує, що твердження відповідача про порушення процедури випробування відібраних зразків не входять до предмету розгляду даної справи та не є обставинами, які підлягають доказуванню в даній адміністративній справі, оскільки вимогою заявленого позову є стягнення суми витрат за проведені випробування.

Предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення такої суми у судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту.

Так, відповідач не надав жодних документів, що підтверджують сплату вартості відібраних зразків та витрат, пов`язаних з проведенням випробування, що здійснені позивачем, натомість в матеріалах справи наявні докази, що підтверджують понесені позивачем витрати, та повідомлення відповідача про необхідність їх відшкодування, отже суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

До того ж, суд враховує, що доказів оскарження результатів випробування чи проведення повторної експертизи, яка прийшла до висновків про відповідність продукції всім необхідним нормативам, матеріали справи не містять.

Інші доводи та аргументи позивача, викладені у заявах по суті спору, неодноразових поясненнях та запереченнях не спростовують наведених вище висновків суду.

При вирішенні даної справи судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що під час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів відшкодування у добровільному порядку витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, у сумі 10773,30 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки відповідні витрати позивачем понесені не були, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями "АМІК Україна" витрати, пов`язані з проведенням експертизи у розмірі 10 773 (десять тисяч сімсот сімдесят три) грн 30 коп у дохід Державного бюджету України за наступними реквізитами: ГУК Львів/Львівська тгу 38008294 UA0013933, код у відповідності до , банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) код бюджетної класифікації 24060300.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.