Справа № 314/3525/24
Суддя: Мануйлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2024-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 314/3525/24
Провадження № 2-а/314/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мануйлової Н.Ю., секретар судового засідання Рясна А.В, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 314/3525/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду 09.08.2024 із даним адміністративним позовом. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 19.06.2024 постановою № 284 від 19.06.2024 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

ОСОБА_1 категорично не згодний із зазначеною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню на підставі таких обставин. ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , має прав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, про що свідчить довідка ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.07.2024 № 1/4/5212.

08.08.2024 позивачу стало відомо про арешт його коштів в межах виконавчого провадження, відкритого 07.08.2024 на підставі постанови ІНФОРМАЦІЯ_4 № 284 від 19.06.2024. За змістом даної постанови 11.03.2024 ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 за повісткою, про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» про те, що громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для взяття на облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Позивач зазначає, що він перебуває на військовому обліку, що виключає його виклик з метою взяття на військовий облік. Крім того, він перебуває на обліку саме в ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому його виклик з метою визначення призначення на особливий період до ІНФОРМАЦІЯ_5 є неможливим.

У зазначеній постанові відповідач посилається на протокол про адміністративне правопорушення № 181 від 16.04.2024. За змістом цього протоколу 16.04.2024 о 14:40 год. ОСОБА_1 було затримано співробітниками поліції для перевірки документів, в ході якої встановлено, що ОСОБА_1 за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає доставленню до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Позивач зазначає, що його адміністративне затримання з метою перевірки документів суперечить нормам ст. 260 КУпАП. Крім того, протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. Зі змісту постанови, яка оскаржується, вбачається, що відповідач ще 11.03.2024 знав відносно кого він мав намір скласти протокол, тобто не було потреби виявляти цю особу, то ж строк складання протоколу закінчився 12.03.2024 і був грубо порушений відповідачем. Під час затримання не було складено протоколу про адміністративне затримання, не було повідомлено родичів позивача, а також не було повідомлено про центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, чим грубо порушено право позивача на захист.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначалося, що розгляд справи призначений на 19.04.2024, однак відповідно до постанови розгляд справи відбувся 19.06.2024 за відсутності позивача, відповідач не сповістив позивача про місце і час розгляду справи 19.06.2024. У постанові, яка оскаржується, зазначено, що ОСОБА_1 сповіщено про місце, дату і час розгляду справи 19.04.2024 о 09:00 год. та нічого не зазначено про те, що він повідомлявся про розгляд справи, призначений на 19.06.2024.

Крім того, відповідач зазначає, що правопорушення, вчинене позивачем, є триваючим, однак ОСОБА_1 з цим не згодний, у позові зазначив, що у постанові відповідач вказує на те, що позивач не з`явився за викликом на конкретну дату 11.03.2024 на 08:00 год, що суперечить твердженню щодо того, що це триваюче правопорушення. І дії позивача відповідач кваліфікує за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (у редакції на 11.03.2024). Станом на 11.03.2024 до 11.05.2024 ч. 1 ст. 38 КУпАП передбачала двомісячний строк накладення адміністративного стягнення за таке адміністративне правопорушення.

Накладення за таких умов 19.06.2024 на позивача адміністративного стягнення є таким, що грубо порушує приписи ч. 1 ст. 38 та п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки відбулося поза межами встановленого законом строку.

Навіть якщо вважати, що мало місце «триваюче правопорушення» та що днем виявлення правопорушення є день складання протоколу, тобто 16.04.2024, то навіть за таких обставин двомісячний строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився 16.06.2024.

Ухвалою суду від 13.08.2024 відкрито провадження у справі.

Розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відповідності до ст. 257 КАС України.

28.07.2024 представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що із даним позовом повністю не згоден з таких підстав.

08.03.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 громадянину ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 11.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 (за адресою АДРЕСА_1 ) для уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 , отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 08.03.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 11.03.202 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 25 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 16.04.2024 № 181 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи, а саме 19.04.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою АДРЕСА_1 .

У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо хворів. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надав. На розгляд справи не з`явився. Отже, поважні причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ТЦК та СП відсутні. Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч.1 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період.

Згідно з абз. 6 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки ТЦК та СП здійснюються заходи оповіщення та призову громадян…. під час мобілізації на особливий період незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів (ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 не виконав ці вимоги діючого законодавства. Наявність відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, не є підставою для неявки за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постанова № 284 від 19.06.2024 винесено з додержанням вимог чинного законодавства України, тому позовна заява задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив на їх підставі такі фактичні обставини та зміст правовідносин.

У відповідно до вимог ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, що передбачено КУпАП та КАС України, є вирішення адміністративних справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 19.06.2024 було винесено постанову № 284 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн. За змістом даної постанови 08.03.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 08:00 год. 11.03.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_5 (за адресою: АДРЕСА_1 ) для уточнення облікових даних та визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить проставлений його особистий підпис в розписці від 03.08.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме 11.03.2024 ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 не з`явився. Про причини неявки не повідомив.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол пор адміністративне правопорушення від 16.04.2024 № 181, в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце, дату і час розгляду справи, а саме 19.04.2024 о 09:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 . У протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вказав, що не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , бо хворів. Належних та допустимих доказів щодо поважних причин неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 не надав, на розгляд справи не з`явився. Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема обов`язок з`явитися за викликом до ТЦК та СП для визначення їх призначення на особливий період, чим вчинив в умовах особливого періоду адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред`явлення позову випливає з положень ст. 20 КАС України, та вимог ст.ст. 251, 288, 289 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, спірні правовідносини у даній справі склались з приводу правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_5 на конкретно визначену дату 11.03.2024 та не з`явився за повісткою, суд приходить до висновку, що строк притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в ред. станом на момент вчинення адміністративного правопорушення) відраховується з наступного дня, тобто з 12.03.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП (в ред. станом на 12.03.2024) адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Пунктом 7статті 247 КУпАП передбачено, що обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбаченихст. 38 цього Кодексу, а тому таке провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Відповідно дост.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Таким чином, строк притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.210-1 КУпАП (в ред. станом на 12.03.2024) сплив 12.05.2024.

ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності на підставі постанови № 284 КУпАП 19.06.2024, тобто після спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, доводи позивача про незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в ред. станом на 12.03.2024) є обґрунтованими, а отже адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 496,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 2, 72-77, 122, 140, 241, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову № 284 від 19.06.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; взятий на облік як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Юріївна Мануйлова

15.11.2024