Справа № 620/14049/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року Чернігів Справа № 620/14049/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 03.10.2024 №549о/с про призначення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП, звільнивши з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП, з 07.10.2024;

- поновити позивача на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП, з 07.10.2024;

- рішення в частині поновлення позивача на посаді поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП звернути до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що спірний наказ, яким позивача без його згоди переведено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП у іншу місцевість є незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню. Також позивач послався і на те, що відповідачем не були враховані фактичні життєві обставини позивача, а саме: наявність на утриманні дружини з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу за спільним місцем проживання та їх спільна малолітня дитина. Додатково позивач вказав, що таке переведення унеможливлює здійснення належного ним утримання своєї родини, адже у зв`язку з переведенням на нього лягає непомірний тягар щодо пошуку житла та облаштування умов на новому місці проживання для себе та родини, або витрати на щоденне слідування з місця проживання до місця несення служби.

Суд ухвалою від 25.10.2024 відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також встановив відповідачу 15-дений строк з дня вручення вказаної ухвали для надання відзиву на позов.

Так, у встановлений судом строк, представник відповідача надав відзив на позовну заяву, у якому заявлені позовні вимоги не визнав та зазначив, що положення КЗпП України в частині визначення порядку та умов роботи не стосуються спеціального врегулювання умов та порядку проходження служби поліцейськими. Так, переведення поліцейського на іншу посаду в інтересах служби є правом керівника органу Національної поліції і відповідно до чинної редакції Закону України «Про Національну поліцію» не потребує згоди поліцейського на таке переведення. Необхідність переведення позивача була обумовлена нагальною потребою належної організації роботи відділення поліції №2 (смт Ріпки), штат якого мав значний некомплект, що не дозволяло виконувати повноцінно та в повному об`ємі завдання, які покладено на поліцейських відділення поліції №2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП Чернігівській області. При цьому, представник відповідача зазначив, що займана позивачем посада та посада, на яку його було призначено, є рівнозначними. Щодо вимоги позивача стягнути на його користь суми витрат на правову допомогу відповідач зазначив, що витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 7500 грн не відповідають критеріям розумності, не є співмірними зі складністю справи, та є такими, що не відповідають засадам адміністративного судочинства.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Наказом ГУНП в Чернігівській області від 03.10.2024 №549о/с, на підставі рапорту ОСОБА_2 від 03.10.2024, подання ГУНП в Чернігівській області про призначення на посаду ОСОБА_1 від 03.10.2024, позивача звільнено з посади поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП з 07.10.2024 та призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП.

Вважаючи вказаний наказ протиправним, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до норм частини першої статті 17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Згідно із частиною третьою статті 59 Закону №580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України (частина четверта статті 59 Закону №580-VIII).

Відповідно до норм статті 60 Закону №580-VIII, відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Згідно із положеннями пункту 2 частини першої статті 65 Закону №580-VIII, переміщення поліцейських здійснюється на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною другою статті 65 Закону № 580-VIII, передбачено, що посада вважається вищою, якщо за нею штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліцій нижчою, якщо передбачене нижче спеціальне звання поліції, та рівнозначною, якщо передбачене таке саме спеціальне звання поліції.

Відповідно до змісту частини сьомої статті 65 Закону №580-VIII, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Згідно з приписами частини восьмої статті 65 Закону №580-VIII, переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Переведення поліцейського здійснюється на підставі наказу про звільнення із займаної посади та направлення для подальшого проходження служби до іншого органу (закладу, установи) поліції та наказу про призначення на посаду в органі (закладі, установі) поліції, до якого переміщується поліцейський (частина дев`ята статті 65 Закону №580-VIII).

Відповідно до приписів статті 59 Закону України «Про Національну поліцію», з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 №1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за №1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок №1235) та Перелік документів з питань проходження служби (далі - Перелік).

Відповідно до розділу ІІ Порядку №1235, підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, як переміщення по службі.

За змістом пункту 2 розділу ІІІ Порядку №1235, підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 №1235 (пункт 3 розділу ІІІ Порядку №1235).

Переліком визначено, що документами з питань проходження служби є: рапорт (заява), що пишеться власноручно у довільній формі; подання про призначення на посаду; подання про встановлення додаткових видів грошового забезпечення.

Закон №580-VIII, є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України, а відтак у даному спорі мають пріоритет застосування норми спеціального законодавства.

Слід наголосити на тому, що на період введення в Україні воєнного стану, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України, згода поліцейського на переміщення на іншу посаду, є необов`язковою за умови, якщо це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

У поданому відзиві ГУПН в Чернігівській області зазначило, що переведення позивача на іншу посаду було нагальною потребою належної організації роботи відділення поліції.

Так, заступником начальника ГУНП в Чернігівській області на ім`я начальника Управління було подано рапорт про призначення позивача на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП, у зв`язку із винятковою службовою необхідністю (а.с.40). Також, з метою покращення стану службової діяльності Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, заступником начальника ГУНП в Чернігівській області сформовано подання про призначення позивача на вказану вище посаду (а.с.41-42).

За визначенням, неведеним у пункті 6 частини першої статті 2 Закону України №889-VIII «Про державну службу», рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї підкатегорії посад державної служби з урахуванням рівнів державних органів.

Відповідно до норм частин першої та другої статті 94 Закону №580-VIII, поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом першим постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У контексті зазначеного слідує, що рівнозначність посади поліцейського включає в себе декілька факторів: спеціальне звання, підкатегорії посад з урахуванням рівнів державних органів, грошове забезпечення, а також функціональні обов`язки.

Суд враховує, що посада поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Бахмач) Ніжинського районного управління поліції ГУНП та посада поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП мають граничне спеціальне звання «старший сержант поліції».

Основні завдання та повноваження поліцейських визначені нормами ст. 2, 18, 23, 24 Закону України «Про Національну поліцію». З врахуванням особливостей, покладених на поліцію завдань та, відповідно до норм ч.3 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію», діяльність окремих підрозділів з огляду на специфіку несення служби додатково врегульовано окремими нормативними актами МВС України.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем не наведено та не доведено, що зазначені вище посади є різними за своїми функціональними обов`язками.

Також, як вбачається з довідки від 05.11.2024 №650/124/21/01-2024 розмір грошового забезпечення за вказаними вище посадами є однаковим (а.с.43).

З огляду на наведене суд приходить до висновку, що зазначені вище посади є рівнозначними, що повністю відповідає приписам ч.2 ст.65 Закону №580-VIII.

Щодо доцільності переведення позивача поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП, суд зазначає таке.

Статтею 65 Закону України Про Національну поліцію», у редакції, яка діє тимчасово, на період введення в Україні воєнного стану, передбачено право керівників на переміщення поліцейського на рівнозначну посаду в поліції відповідними керівниками з урахуванням інтересів служби. Спеціальна норма законодавства не вимагає погодження керівництвом переміщення із самим поліцейським, попереднього отримання від нього згоди з цих питань тощо. Натомість, Закон України «Про Національну поліцію» уповноважує керівництво за власною ініціативою порушувати відповідне питання щодо переміщення поліцейського, реалізуючи дискреційні повноваження з питань переміщення поліцейських на рівнозначні посади для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби в умах правового режиму воєнного стану.

Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 №2123-ІХ.

Відповідно до зазначеного Закону, розділом І внесено зміни до Закону України «Про Національну поліцію». Зокрема, у пп.18 п.1 розділу І Закону від 15.03.2022 №2123-ІХ, частину восьму було доповнено абзацом другим такого змісту: «Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади».

Саме з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану було встановлено для поліцейських обов`язок проходження служби там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника поліції, в результаті і виникає у керівника ГУ НП необхідність у негайному відновленні та підтриманні функціонування органів поліції (зокрема - у територіальному підрозділі, куди було призначено позивача) для забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Обов`язок належної організації роботи ГУ НП в Чернігівській області покладено на начальника ГУ НП в Чернігівській області, який на підставі подання ГУ НП про призначення на посаду позивача та рапорту заступника начальника ГУНП в Чернігівській області, а також враховуючи те, що у відділення поліції №2 (смт Ріпки) ЧРУП ГУНП Чернігівській області є значний некомплект, що підтверджується довідкою про штатну чисельність та некомплект відділення поліції №2 (а.с.45), призначив позивача на рівнозначну посаду спірним наказом.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що оскаржуваний наказ відповідача по-перше, відповідає нормам чинного законодавства, зокрема, і особливостям проходження служби в поліції під час воєнного стану, по-друге, переміщення позивача відбулось через виняткову службову необхідність та з метою покращення стану службової діяльності Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області. З врахуванням введеного в Україні воєнного стану, в результаті чого виникає необхідність у сприянні органам управління, зокрема міським і районним військовим адміністраціям, в безпосередньому виконанні завдань з протидії злочинності та підтримання громадської безпеки і порядку, саме необхідністю заміщення вакантної посади з метою покращення стану службової діяльності, враховуючи виняткову службову необхідність дійсно потребували заміщення посади, що спростовує доводи позивача про відсутність об`єктивних та правових підстав переміщення позивача на іншу посаду.

Судом критично надається оцінка аргументам позивача щодо не врахування відповідачем під час його переведення фактичних життєвих обставин позивача, а саме: наявність на утриманні дружини з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу за спільним місцем проживання та їх спільна малолітня дитина, а також те, що таке переведення унеможливлює здійснення належного ним утримання своєї родини, адже у зв`язку з переведенням на нього лягає непомірний тягар щодо пошуку житла та облаштування умов на новому місці проживання для себе та родини, або витрати на щоденне слідування з місця проживання до місця несення служби оскільки врахування таких обставин під час вирішення питання про переведення поліцейського з підстав, зокрема, для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби приписами ст.65 Закону №580-УІІІ у редакції Закону від 15.03.2022 №2123-IX не передбачено, а відповідно, відповідач при переведенні позивача був позбавлений права діяти у інший спосіб, ніж це передбачено наведеними нормами. Додатково суд зазначає, що переведення позивача з урахуванням складеної ним Присяги поліцейського, зокрема, служити народу України, не утворюють жодних обов`язків для членів його родини, зокрема, обов`язку покинути місце проживання або зазнавати інших тягарів на які посилається позивач, тоді як обов`язком позивача є проходження служби там, де це викликано інтересами служби.

При цьому, суд наголошує, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, а відповідно, склавши Присягу, позивач добровільно погодився проходити службу в поліції та одночасно на всі обмеження і ризики, пов`язані з нею, тому позивач зобов`язаний проходити службу там, де це викликано інтересами служби, що відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.65 згаданого вище Закону.

Також і посилання позивача на те, що переведення його для подальшого проходження служби до відділення поліції №2 (смт Ріпки) Чернігівського районного управління поліції ГУНП за оспорюваним наказом є прихованою формою покарання, є лише припущеннями позивача, які жодними доказами не підтверджені.

Щодо інших посилань позивача, суд зазначає, що останні заслуговують на увагу, проте не можуть бути прийняті судом, оскільки аналіз наведених вище приписів нормативно-правових актів, у сукупності, свідчить про відповідність оскаржуваного наказу вимогам чинного законодавства. Суд також враховує, що нормативно-правові акти, які регулюють питання проходження служби в Національній поліції, та сам характер служби, не передбачає несення служби в місці, за вибором особи, яка проходить службу в поліції.

Тож, наведені вище обставини спростовують доводи позивача, а отже у задоволенні позову належить відмовити.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи ст.139 КАС України судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 72-74, 77, 132, 134,139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Національної поліції у Чернігівській області (проспект Перемоги,74 м. Чернігів, 14000, )..

Повне рішення суду складено 12.12.2024.

Суддя Л.О. Житняк