Справа № 619/9476/24
Суддя: Болибок Є. А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 619/9476/24
провадження № 2-а/619/43/24
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.О.

Справа № 619/9476/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: Луговський Ю.В.;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті;

представник відповідача: Сороколіт І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративний позов про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стислий виклад позиції сторін.

19 листопада 2024 року Приходькова А.С., особі представника Луговського Ю.В., через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила поновити строк на оскарження постанови серії АА №00022161 від 02.09.2024. Скасувати постанову серії АА №00022161 від 02.09.2024 по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту держаного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Солов`янчик Світлана Іванівна, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 1321 КУпАП у вигляді штрафу, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити. В обґрунтування позову посилалася на те, що 12.11.2024 їй було заблоковано банківський рахунок для здійснення фінансових розрахунків, після чого вона звернулась на гарячу лінію банку, щоб з`ясувати обставини блокування карткового рахунку. При розмові з оператором стало відомо, що картковий рахунок заблоковано з підстав, що відкрито виконавче провадження, згідно якого накладено арешт на її кошти. На даний час вона проживає у м. Житомир, оскільки м. Харків та Харківська область знаходиться під постійними обстрілами, тому була змушена тимчасово переїхати. Того ж дня, вона звернулася до Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, там повідомили, що згідно Постанови серії АА № 00022161 відкрито виконавче провадження АСВП: 76476569, де повідомили за номером телефону, що дане провадження знаходиться в роботі у державного виконавця Антонова А.Г., після чого їй скинули постанову серії АА №00022161 від 02.09.2024. Після ознайомлення з цією постановою їй стало відомо, що автомобіль та напівпричіп рефрижератор, які належить їй на праві власності за допомогою спеціалізований напівпричіп н/пр-фургон рефрижератор, марка Schmitz Cargobul, р/н НОМЕР_1 та сідлового тягача марки DAF XF460FT, р/н НОМЕР_2 , здійснювали перевезення молочних продуктів, дана інформація розміщена на сайті відповідача, яку можна перевірити за посиланням: https://wim.dsbt.gov.ua/r/AA00021637/, а саме: вага напівпричіпа н/пр-фургон рефрижератор, марка Schmitz Cargobul, р/н НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 без навантаження складає 8 568 кг. Вага сідлового тягача DAF XF 460 FT, р/н НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 без навантаження складає 8 539 кг. Паливний бак сідлового тягача DAF XF460FT, р/н. НОМЕР_2 , складає 845 літрів, для дизельного палива за основу береться коефіцієнт, який = 0,840 кг/м3. Дізнаємося, скільки літрів містить бак 845 літрів в кілограмах, тому перемножуємо та виходимо, що в кілограмах вага повного бака, складає 709,80 кг. Якщо скласти три показники разом (вага тягача 8 539 кг. + повний паливний бак 709,80кг + вага цистерни 8 568 кг. + вага товару16 224 кг., загальна вага буде складати 34 040,80 кілограм). Тому їй не зрозуміло, як загальна вага автомобіля з напівпричіпом могла бути зафіксована приладом на рівні 38 800 кілограм. Більш того на окрему увагу заслуговує той факт, що у постанові у графі виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу навантаження на одиночну вісь 12 516 кг, а в графі поряд зафіксовано, що на 2 вісь автомобіля навантаження на вісь складає 14 900 кг. Виникає питання, де взявся показник навантаження на одиночну вісь 12 516 кг., яким приладом він був зафіксований та до якого транспортного засобу відноситься. Зазначає, що відповідно до п.22.5 ПДР України, вантажний автомобіль, двовісний (тягач) з трьохвісним напівпричепом, повинен мати максимальне значення для автомобільних доріг державного / місцевого значення, 40/24 тон. Відповідно до вказаної постанови від 02 вересня 2024 року о 10 год15 хв за адресою Н-07, км 191+578, Сумська область, зафіксовано транспортний засіб DAF XF460FT, р/н НОМЕР_2 , відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8,835% (1,016 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 1321 КУпАП. Більш того у постанові, зазначено наступні фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 4 шт; спарені колеса 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3740 мм, 2-3: 6844 мм, 3-4: 1288 мм; навантаження на вісь 1- 8050 кг., 2 14900 кг., 3- 7900 кг., 4- 7950 кг.. загальна маса 38 800 кг.; висота 3.999 м.; ширина 2.573 м.; довжина 17 298 м. Отже, вважає постанову від 02.09.2024 серії АА №00022161 протиправною, необґрунтованою, винесеною за відсутністю факту порушення на основі недостовірних даних та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що не враховано можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю відсоткове перевищення навантаження на осі транспортного засобу здійснюється за формулою: % перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР. Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Хфакт, при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр). Як було вказано вище, максимально дозволене навантаження на трьохосний напівпричіп позивача - 24 т, тобто перевищення склало 38 800 кг. Як вказує відповідач ним розрахунок здійснений за наступним алгоритмом: (фактична маса - нормативна маса - похибка пристрою) : нормативну масу) * 100%, що у спірній справі відповідає наступному: 38,800/40,000х100 = 10,25 %. Однак розміри відсотків зазначені в оскаржуваній постанові 8,835%, не відповідають правильним розрахункам, оскільки відповідачем застосовано нормативи на рівні 38800 кг., хоча на позивача розповсюджуються нормативи на рівні 40 т. Отже, факт перевищення позивачем нормативних параметрів транспортних засобів, визначених п. 22.5 ПДР України - не доведено. Також зазначає, що позивачем вказано, що в оскаржуваній постанові відповідач зафіксував інформацію лише щодо транспортного засобу DAF XF460FT, р/н НОМЕР_2 та не вказує, що транспортний засіб DAF з напівпричіпом-рефрижератором Schmitz Cargobul, р/н НОМЕР_1 . Також, з фотофіксації події вбачається, що напівпричіп-рефрижератор Schmitz Cargobul, р/н НОМЕР_1 , має три осі, а не як зазначено в оскаржуваній постанові має дві осі. Отже, на її думку та враховуючи не зрозумілі їй розрахунки та отримані відповідачем показники оскаржувана постанова не відповідає приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а саме прийняті: не у спосіб, визначений законом, необґрунтовано, не добросовісно.

У відзиві на позов представникДержавної служби України з безпеки на транспорті просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, оскільки вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що відповідачем 02.09.2024 складено постанову серії АА №00022161, згідно з якою встановлено, що 26.08.2024 о 10 год 16 хв, за адресою Н-07, км 191+578, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF460FT, ДНЗ BC4381TB. Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 1321 КУпАП. За вказаних обставин постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. Зазначає, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищення нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Тобто, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищить безпеку руху на автодорогах та слугуватиме збереженню українських автошляхів. Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійсненне перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян. Зазначає, що у оскаржуваній постанові викладена суть правопорушення та чітко зазначено про рух транспортного засобу, із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 ПДР. Перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великоваговим транспортним засобом позивача підтверджується загальними результатами зважування, які, у випадку, якщо вони не перевищують нормативні вагові параметри, не підлягають зазначенню у постанові. Таке перевищення було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги. Пояснює, що посилання на відсутність факту вчинення адміністративного правопорушення, відсутність інформації у постанові та доказів на підтвердження цього, є необґрунтованими та на їх спростування наводить методику розрахунку відсоткового перевищення фактичної загальної маси та окремих вагових параметрів транспортного засобу, яка застосовується Укртрансбезпекою при притягненні осіб до адміністративної відповідальності, що полягає в наступному. Відповідно до пункту 22.5 ПДР України (в редакції Постанови КМУ № 105 від 09.02.2022), за рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: в) навантаження на вісь: Кількість осей Максимальне значення для автомобільних доріг державного значення, тон місцевого значення, тон На одинарну вісь 11,5 7 На здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 7 від 1 до 1,3 метра 16 10 від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 10,5 від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони 19 11,5 від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тони 23 11,5 від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 11,5 На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 13 понад 1,3 до 1,4 метра 24 14. Перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT). Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. Так, відповідно до оскаржуваної постанови формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами наступна: Формула розрахунку % перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами: *% перевищення = ((Xфакт ? Xнорм ? похибка пристрою)/Xнорм)*100% Xфакт фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Xнорм нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху. Похибка пристрою регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134- 1:2010, помножена на Xфакт при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр), та становить: для параметру довжини ТЗ - 600 мм, для параметру ширини ТЗ - 100 мм, для параметру висоти ТЗ - 60 мм, для параметру загальної маси ТЗ - 10% від фактичної маси ТЗ, для параметру навантаження на одиночну вісь ТЗ - 16% від фактичного навантаження на вісь, для параметру навантаження на здвоєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі, для параметру навантаження на строєні осі ТЗ - 16% від фактичного навантаження на осі. Відповідно: постановою серії АА №00022161 від 02.09.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3740 мм, 2-3: 6844 мм; 3-4: 1288 мм; навантаження на вісь 1 - 8050 кг, 2 - 14900 кг, 3 - 7900 кг; 4 - 7950 кг; загальна маса - 38800 кг. висота - 3.999 м.; ширина - 2.573 м.; довжина - 17.298 м. Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі. В графі «Виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу» зазначено навантаження на одиночну вісь з урахуванням похибки 16% - 12516 кг. Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АА № 00022161 від 02.09.2024 перевищення навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11.5 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (14900 11500 ( 16%х 14900)/ 11500)х100% = 8,835%. Особа підлягає адміністративній відповідальності при допущенні перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм починаючи з певної межі перевантаження, а саме 5%. При незначному перевищенні нормативних параметрів (до 5%) не утворюється подія адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1321 КУпАП. Щодо механізму фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, то інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно телекомунікаційної системи у вигляді метаданих (пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень). Закріплений в законодавстві та реалізований на практиці механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі унеможливлює механічне втручання в роботу системи. На підтвердження факту фіксації руху транспортних засобів позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно вагових норм, що стало підставою для притягнення її до відповідальності, а також справності технічного засобу та достовірності встановлених ним відомостей повідомляє, що прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WIM74, WAGA-WIM40, CRUA-05-VVE, зав. No 16 яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, є справним та придатним до експлуатації, що підтверджується: - сертифікат відповідності UA.TR.113-0748/10F-22; сертифікат перевірки типу UA.ТК.113-0748-21; свідоцтво про повірку №04/4654, №1937. WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п.52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94. Вважає, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 1321 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті. Отже, дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам статті 19 Конституції України. Також зазначає, що оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні.

У відповіді на відзив представник позивача Луговський Ю.В. просить задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі та скасувати постанову серії АА №00022161 від 02.09.2024 посилаючись на позицію Верховного Суду, про те, що відповідальність настає лише по відношенню до перевізника товару, а не власника автомобіля. Як установлено встановлено з ТТН, перевізником виступає ФОП ОСОБА_2 . Крім того вказує, що, Сертифікат перевірки типу за № UA.TR.113-0748/10F-21 не може бути прийнято судом до уваги, оскільки його чинність була втрачена 12.12.2023. Також, з отриманих метаданих - 20241202T084423Z-001.zip, наданих відповідачем у якості доказів, що позивач допустив порушення законодавства у сфері безпеки на автомобільному транспорті, що автопотяг має лише 4 вісей, однак на фотографії чітко проглядається їх 5. За таких умов слід дійти висновку, що у відповідача були відсутні підстави для накладання на позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000,00 грн згідно постанови серії АА № 00022161 від 02.09.2024, а тому позивач вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Таким чином вважає, що у відповідача були відсутні жодні об`єктивні дані щодо застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

21 листопада 2024 року судом постановлено ухвалу про поновлення ОСОБА_1 строку звернення до суду та відкриття провадження у справі. Призначено розгляд справи на 11 год 00 хв 02.12.2024.

02 грудня 2024 року судове засідання відкладено на 12 год 00 хв 11.12.2024.

02 грудня 2024 року представником відповідача Риженко І.С. через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву.

06 грудня 2024 року представником позивача Луговським Ю.В. через систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив.

11 грудня 2024 року представником відповідача Сороколіт І.В. через систему «Електронний суд» подано до суду додаткові пояснення у справі.

У судовому засіданні представник позивача Луговський Ю.В. позов підтримав у повному обсязі з підстав, зазначених у ньому, просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Сороколіт І.В. просила відмовити у задоволенні позову. Підтримала доводи, викладені у відзиві на позов та додаткових поясненнях у справі.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00022161 від 02.09.2024, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджено, відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF XF460FT, р/н НОМЕР_6 , який є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем та транспортного засобу Schmitz Cargobul , р/н НОМЕР_1 , який є спеціалізованим напівпричіпом н/пр-фургон рефрижератор.

Постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00022161 від 02.09.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 1321 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Згідно постанови, 26.08.2024 о 10 год 16 хв, за адресою Н-07, км 191+578, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF460FT, ДНЗ BC4381TB.

Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України): навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 1321 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України регламентується Законом України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353 та Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил.

За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 1321 КУпАП визначена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Дія частини другої цієї статті передбачає відповідальність за правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів, у вигляді штрафу у розмірах, зокрема, п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Мініфраструктури № 512 від 27.09.2021 року, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Додатка 1 до цієї Інструкції.

Згідно з п. 1 Розділу II Інструкції, уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені ч. 2 ст. 1222, ч. 2, 3 ст. 1321 КУпАП. Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.

Так, у оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

Відповідно до пункту 17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно- вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: а) зовнішніх габаритів: максимальне значення параметра, метрів Ширина: 2,6 сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху; 3,75 Висота від поверхні дороги: 4 транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Укравтодором, Укртрансбезпекою, Національною поліцією 4,35. Довжина: вантажного автомобіля 12, автопоїзда 22, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18.7, маршрутного транспортного засобу 18.75. Виступ вантажу за задній габарит транспортного засобу 2; б) фактичної маси: Вантажні автомобілі: двовісний автомобіль 18/14, трьохвісний автомобіль 25 (26)*/21, чотирьохвісний автомобіль 32/ 24, чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами 38/24. Комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом 36/24, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом 40/24, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом 40/24, двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 42/24, трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра 44/24. Автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом 40/24. Для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тони; в) навантаження на вісь: на одинарну вісь 11.5/7, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр

Перевищення нормативних габаритних параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).

Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу та 16 % щодо навантаження на осі.

Постановою серії АА №00022161 від 02.09.2024 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 4 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3740 мм, 2-3: 6844 мм, 3-4: 1288; навантаження на вісь 1 - 8050 кг, 2 - 14500 кг, 3 - 7900 кг, 4 - 7950 кг; загальна маса - 38800 кг.

Отже, наведений відповідачем розрахунок відсоткового перевищення навантаження на одинарну вісь складає: (14900 11500 ( 16%х 14900)/ 11500)х100% = 8,835%.

Суд погоджується з наданими розрахунками представника відповідача за вищезазначеною формулою, які розраховані за оскаржуваною постановою.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» (надалі - Правила № 30).

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують правила дорожнього руху несуть відповідальність згідно із законодавством.

У той же час, відповідно до пункту 3 Правил № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 25 Правил № 30 установлено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Згідно пункту 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.

Так, згідно пункту другого Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Положеннями пункту 12 Порядку № 1174 врегульовано, що автоматичний пункт може забезпечувати:

-вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;

-вимірювання загальної маси транспортного засобу;

-визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;

-вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;

-визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;

-вимірювання габаритів транспортного засобу;

-фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу);

-фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;

-фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);

-первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно- телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;

-автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.

Інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно телекомунікаційної системи у вигляді метаданих /пункт 14 Порядку фіксації адміністративних правопорушень/.

Згідно пункту 15 Порядку № 1174 метадані повинні містити дані про:

-засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);

-місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);

-найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;

-дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 «Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку», повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за осями транспортного засобу (номер осі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на осі);

-фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знаку транспортного засобу, фотографія державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/ або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знаку;

-відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).

Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних (пункт 10 Порядку № 1174).

Здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.

У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.

При цьому, система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 143 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 1222, частинами другою і третьою статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Позивач є власником транспортного засобу, у зв`язку з цим відповідно до статті 143 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачену частиною другою статті 1321 КУпАП несе ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача про недостовірність результатів вимірювання, то відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.06.2014 року № 1314-УП "Про метрологію та метрологічну діяльність" (далі Закон № 1314-VII), засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 8 Закону № 1314-VII, у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно- правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону № 1314-VII, наукові метрологічні центри у сферах діяльності, визначених положеннями про них та нормативно-правовими актами, зокрема, проводять оцінку відповідності засобів вимірювальної техніки; проводять калібрування та повірку засобів вимірювальної техніки.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 16 Закону № 1314-VII, оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами. Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності. Порядок проведення оцінки відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки встановлюється технічними регламентами та іншими нормативно- правовими актами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 17 Закону № 1314-VII, законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

WIM-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що прямо вказано у п. 52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94.

Все обладнання, яке встановлено і працює, проходить обов`язкову сертифікацію згідно ДСТУ OIML R 134-1:2010, який повністю транслює вимоги Європейського стандарту OIML R 134-1:2006 для зважування транспортних засобів у русі. Цей стандарт не обмежує використання сертифікованих систем в залежності від типу вантажу. Всі майданчики сертифікуються згідно цього стандарту і мають відповідати класу точності не гірше ніж 10F/

За цим Регламентом, засоби вимірювальної техніки, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Регламенту.

Щодо WIM-комплексів як приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь застосовується презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки.

Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ.

Відповідачем надано суду сертифікати відповідності приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі типу UA.TR.113-0748/10F-22 та типу UA.ТК.113-0748-21, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №04/4654, №1937.

WІМ-комплекси відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, шо прямо вказано у п. 52 Додатку 1 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94.

За цим Регламентом, засоби вимірювальної техніки, прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам Регламенту.

Таким чином, щодо WIМ-комплексів як приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь застосовується презумпція відповідності засобів вимірювальної техніки.

Така презумпція є вимогою застосування європейських гармонізованих стандартів або вітчизняних ДСТУ.

Укртрансбезпека має всі необхідні сертифікати для приладів автоматичних дія зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь та загальної маси транспортного засобу: сертифікати перевірки, сертифікати відповідності.

Отже, Укртрансбезпека дотримується суттєвих вимог до засобів вимірювальної техніки, установлених Технічних регламентом № 94 (п. 2 Загальної частини Технічного регламенту).

Постанова про порушення містить посилання на технічний засіб вимірювання, що призводить до можливості його точної ідентифікації, а вимірювальна техніка за своїми характеристиками відповідає вимогам ДСТУ і враховує гранично допустимі похибки при зважуванні.

Отже, суд аналізуючи положення Порядку №1174 та Інструкції №512 зазначає, що, усі відомості, які містяться за змістом постанови автоматично підтягуються із державних реєстрів, що в свою чергу свідчить про неможливість втручання інспектора в процес отримання відомостей які лягають в основу прийнятої постанови.

Відповідно до пунктів 8.14 - 8.15 Глави 8 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 (далі Правила № 363) завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з пунктом 12.1 Глави 12 Правил №363 передбачено, що при транспортуванні вантажів необхідно дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до пункту 12.5 Глави 12 Правил № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 Правил № 363 визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Наведеними вище нормативними актами не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля.

Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Завантажуючи вантажний автомобіль у межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Отже, позивачем в обґрунтування доводів позовних вимог не наведено об`єктивних обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічних засобів, за допомогою яких проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі, з огляду на дійсність свідоцтва про повірку технічного засобу.

Факт проїзду транспортних засобів на вказаній в оскаржуваній постанові ділянці дороги позивачем не заперечується.

Щодо посилання у позовні заяві на те, що Сертифікат перевірки типу за № UA.TR.113-0748/10F-22 не може бути прийнято судом до уваги, оскільки його чинність була втрачена 12.12.2023 суд зазначає таке.

Сертифікат відповідності № UA.TR.113-0748/10F-22 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») чинний до 12.12.2023.

Проте, відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 04/4654 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») воно чинне до 22 грудня 2024 року.

Також відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 1937 на Прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM40 (у складі Автоматичного пункту ваго-габаритного контрою «WAGA 2.0») воно чинне до 22 грудня 2024 року.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що уповноваженими посадовими особами Укртрансбезпеки належним чином виявлено та зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 1321 КУпАП та розглянуто справу про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Отже, оскільки відповідач довів наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.1321 КУпАП, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною і скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ;

відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51, ідентифікаційний код 39816845.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок