Справа № 400/4544/24
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. № 400/4544/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі документів, що свідчать про особливі заслуги перед Україною: почесне звання "Заслуженого працівника фізичної культури та спорту України", "Почесний працівник фізичної культури та спорту України", статус "Ветерана праці" та "Дитини війни";

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до "Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054 з урахуванням доплат відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з моменту звернення з заявою про перерахунок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України Миколаївській області та отримує пенсію за віком. Вказав, що має почесне звання "Заслуженого працівника фізичної культури та спорту України", "Почесний працівник фізичної культури та спорту України", статус "Ветерана праці" та "Дитини війни". У зв`язку з чим звернувся просив провести відповідний перерахунок пенсії за особливі заслуги перед Україною. У перерахунку пенсії відповідачем було відмовлено, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою від 17.05.2024 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі №400/4544/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком з 16.09.2002 року відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вказав, що Верховною Радою України 29.05.2023 року прийнято Закон України № 3113-ІХ «Про внесення змін до законів України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб". Вказаним Законом змінено, зокрема, перелік категорій громадян України, яким встановлюється пенсія за особливі заслуги відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", та розміри пенсій за особливі заслуги. Оскільки документи, які підтверджують, що позивач зазнав репресій за політичними або релігійними мотивами у формі позбавлення волі (ув`язнення) або примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу і реабілітована у встановленому законом порядку не надано, підстави для перерахунку пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у ХХ столітті та деяких інших осіб від 29.05.2023 № 3113-ІХ, відсутні. Також зазначив, що позивачу встановлено надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною, відповідно до Закону № 1767, за Почесне звання "заслужений" у розмірі 25% від прожиткового мінімуму - 590,25 грн., а також надбавку до пенсії відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", яке провадиться у розмірі 66,43 гривні.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що його пенсію повинно бути обчислено з урахуванням доплат відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадянпохилого віку вУкраїні", Закону України "Пропенсії за особливі заслуги перед Україною" та ЗаконуУкраїни "Про соціальний захист дітей війни".

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію за віком з 16.09.2002 року відповідно до положень Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також є дитиною війни, що учасниками справи не заперечується.

Указом Президента України від 09.09.2011 року №902/2011 ОСОБА_1 присвоєно почесне звання "Заслужений працівник фізичної культури та спорту України".

Позивач має заохочувальну відзнаку "Почесний працівник фізичної культури та спорту України".

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 позивачу було видано посвідчення "Ветерана праці" з безтерміновою дією на всій території України.

16.01.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням почесного звання "Заслужений працівник фізичної культури та спорту України", "Почесний працівник фізичної культури та спорту України", дитина війни та ветеран праці.

Листом від 02.02.2024 року відповідач повідомив позивача про те, що Верховною Радою України 29.05.2023 року прийнято Закон України № 3113-ІХ «Про внесення змін до законів України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у XX столітті та деяких інших осіб". Вказаним Законом змінено, зокрема, перелік категорій громадян України, яким встановлюється пенсія за особливі заслуги відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною", та розміри пенсій за особливі заслуги. Оскільки документи, які підтверджують, що позивач зазнав репресій за політичними або релігійними мотивами у формі позбавлення волі (ув`язнення) або примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу і реабілітована у встановленому законом порядку не надано, підстави для перерахунку пенсії за особливі заслуги перед Україною відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" та "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" стосовно борців за незалежність України у ХХ столітті та деяких інших осіб від 29.05.2023 № 3113-ІХ, відсутні. Також зазначив, що позивачу встановлено надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною, відповідно до Закону № 1767, за Почесне звання "заслужений" у розмірі 25% від прожиткового мінімуму.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувсь до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Закону України від 18.11.2004 № 2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" (в редакції, яка діяла до 01.01.2008) було передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Законом України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до положень статті 6 Закону України від 18.11.2004 № 2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" були внесені зміни, відповідно до яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни.

Однак, рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008 (у справі №1-28/2008) вищезазначені зміни до статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", що були внесені підпунктом 2 пункту 41 розділу II Закону України від 28 грудня 2007 року №107-VI "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Таким чином, з 22 травня 2008 року (з дати набуття чинності рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008) відновлено дію редакції статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", яка передбачала, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

02.08.2014 пунктом 6-7 Закону України від 31.07.2014 №1622-VII "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік"" було встановлено, що норми і положення статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.

В подальшому, підпунктом 2 пункту 34 Закону України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" (який набрав чинності 01.01.2015) до статті 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" були внесені зміни відповідно до яких дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

З наведеного вбачається, що редакція стаття 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни", яка передбачала право дітей війни на отримання підвищення до пенсії в розмірі 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, діяла до 01.01.2015. Починаючи з 01.01.2015 стаття 6 Закону України від 18.11.2004 №2195-IV "Про соціальний захист дітей війни" передбачає, що розмір підвищення до пенсії, яке виплачується дітям війни, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Так, пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року №1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (в редакції на момент спірних правовідносин) установлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань») до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни», провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Згідно протоколу перерахунку пенсії, позивачу було встановлено надбавку до пенсії,

відповідно до статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та провадиться у розмірі 66,43 гривні, а тому вимоги у цій частини задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до "Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054, суд зазначає таке.

Спеціальним законом, що передбачає встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною є Закон України від 01.06.2000 №1767-ІІІ «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Відповідно до пункту 6 статті 1 Закону №1767-ІІІ, пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «заслужений», державними преміями України, колишніх Союзу РСР та Української РСР, нагородженим одним із орденів України або колишнього Союзу РСР, Почесною грамотою Президії Верховної Ради Української РСР або Грамотою Президії Верховної Ради Української РСР, а також особам, яким до 1 січня 1992 року було встановлено персональні пенсії союзного чи республіканського значення.

Частиною першою статті 5 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» передбачено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону; від 25 до 35 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 2-5 статті 1 цього Закону; від 20 до 25 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 6 і 7 статті 1 цього Закону.

Законом України «Про державні нагороди України» встановлює державні нагороди України для відзначення громадян за особисті заслуги перед Україною.

Статтею 1 Закону України «Про державні нагороди України» встановлено, що державні нагороди України (далі - державні нагороди) є вищою формою відзначення громадян за видатні заслуги у розвитку економіки, науки, культури, соціальної сфери, захисті Вітчизни, охороні конституційних прав і свобод людини, державному будівництві та громадській діяльності, за інші заслуги перед Україною.

Державні нагороди встановлюються виключно законами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про державні нагороди України» державними нагородами є: звання Герой України; орден; медаль; відзнака «Іменна вогнепальна зброя»; почесне звання України; Державна премія України; президентська відзнака.

Статтею 10 Закону №1549-ІІІ визначено, що в Україні встановлюються почесні звання України, зокрема, «Заслужений працівник фізичної культури і спорту України».

Відповідно до вимог статті 15 Закону № 1549-ІІІ особи, нагороджені державними нагородами, користуються пільгами, передбаченими законами України.

Як встановлено з матеріалів адміністративної справи ОСОБА_1 був відзначений державною нагородою та Указом Президента України №902/2011 від 09.09.2011 року позивачеві присвоєно почесне звання "Заслужений працівник фізичної культури і спорту України".

Отже, позивач, як особа, нагороджена державною нагородою має право користуватися пільгами, передбаченими законами України.

Розмір надбавки визначається згідно із схемою визначення розмірів надбавок залежно від заслуг перед Україною, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення. У разі якщо особа одночасно має право на надбавку з кількох підстав, передбачених статтею 1 цього Закону, встановлюється надбавка, що є більшою у максимальному розмірі.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 27 грудня 2017 року №2054 затверджено Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Розмір надбавки визначається у відсотках прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність. Встановлюється в наступних розмірах, зокрема, особам, відзначеним почесним званням України «заслужений» - у розмірі 25 %.

Отже, аналізуючи положенням чинного законодавства, слід дійти висновку, що для позивача передбачена надбавка до пенсії у розмірі 25% від прожиткового мінімуму визначеного для осіб, які втратили працездатність.

Згідно з матеріалами пенсійної справи позивачу призначено надбавку до пенсії за особливі заслуги перед Україною як особі, відзначеній почесним званням України «Заслужений працівник фізичної культури і спорту України» (Указ Президента України від 09.09.2011 року №902/2011) у розмірі 25% прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про зобов`язання встановити надбавку до пенсії за почесне звання "Почесний працівник фізичної культури та спорту України" задоволенню не підлягає, оскільки статтею 10 Закону України Про державні нагороди України визначено вичерпний перелік почесних звань України і до такого переліку "Почесний працівник фізичної культури та спорту України" не відноситься.

Вказане також вбачається і з Положенням про почесні звання України, затвердженого Указом Президента України від 29.06.2001 №467/2001.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням доплат відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", суд зазначає наступне.

Встановлення громадянам, які мають значні заслуги у сфері державної, громадської або господарської діяльності, досягнення у галузі науки, культури, освіти, охорони здоров`я, фізичної культури і спорту тощо, пенсій за особливі заслуги перед Україною передбачено Законом України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною».

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону №1767-III пенсії за особливі заслуги перед Україною встановлюються громадянам України: Героям України, особам, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні, Героям Радянського Союзу, Героям Соціалістичної Праці, особам, нагородженим орденом Леніна, орденом Слави трьох ступенів, орденом Трудової Слави трьох ступенів, чотирма і більше медалями «За відвагу», чотирма і більше орденами України та колишнього Союзу РСР, повним кавалерам ордена «За службу Родине в Вооруженных Силах СССР», особам, відзначеним почесним званням України, колишніх Союзу РСР та Української РСР «народний».

Абзацом 2 частини 1 статті 5 Закону №1767-III передбачено, що пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом, у таких розмірах прожиткового мінімуму, визначеного для осіб, які втратили працездатність: від 35 до 40 відсотків - особам, зазначеним у пунктах 1 і 8 статті 1 цього Закону

Разом з тим, Кабінетом Міністрів України 02.12.2009 прийнято постанову №1309 «Про встановлення доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною» (далі Постанова №1309), пунктом 1 якої установлено, що з 1 грудня 2009 року Героям України, Героям Соціалістичної Праці, Героям Радянського Союзу, повним кавалерам ордена Трудової Слави, повним кавалерам ордена Слави, особам, нагородженим чотирма і більше медалями «За відвагу» доплату до надбавки, яка встановлюється до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до статті 16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» або статті 9 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні», для того, щоб розмір зазначеної надбавки становив 10000 гривень.

Доплата виплачується, якщо розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсій за особливі заслуги перед Україною, сум індексації та інших доплат, установлених законодавством), не досягає 15000 гривень і після встановлення доплати сума таких виплат не повинна перевищувати вказаного розміру.

У відповідно до ст. 8 ЗУ "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" особами, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, вважаються Герої Соціалістичної Праці, Герої України та повні кавалери ордена Трудової Слави.

Згідно п. 1 ст. 9 ЗУ "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, надаються такі пільги, зокрема, надбавки до пенсій, які вони отримують, у розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком, фінансування яких здійснюється за рахунок Державного бюджету України.

Судом встановлено, що позивач є ветераном праці, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .

У свою чергу згідно ст. 7 ЗУ "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" ветеранам праці надаються такі пільги: 1) користування при виході на пенсію чи зміні місця роботи поліклініками, до яких вони були прикріплені за попереднім місцем роботи; 2) першочергове безплатне зубопротезування (за винятком протезування із дорогоцінних металів), за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; 3) переважне право на забезпечення санаторно-курортним лікуванням, а також на компенсацію вартості самостійного санаторно-курортного лікування в порядку і розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України; 4) щорічне медичне обстеження і диспансеризація із залученням необхідних спеціалістів; 5) першочергове обслуговування в лікувально-профілактичних закладах, аптеках та першочергова госпіталізація; 6) використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки без збереження заробітної плати строком до двох тижнів на рік; 7) переважне право на забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом; 8) першочергове одержання позики на індивідуальне (кооперативне) житлове будівництво з погашенням її протягом 10 років починаючи з п`ятого року після закінчення будівництва, а також першочергове одержання позики для будівництва або придбання дачних будинків і благоустрою садових ділянок; 9) переважне право на вступ до садівницьких товариств (кооперативів), кооперативів по будівництву та експлуатації колективних гаражів; 10) переважне право на встановлення домашніх телефонів; 11) звільнення від плати за землю;

Тобто, позивач як ветеран праці має право на пільги, передбачені ст. 7 ЗУ "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

Разом з тим, позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка має особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, а тому права на надбавку до пенсії у розмірі 200 процентів мінімальної пенсії за віком позивач не має.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Отже, судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211, 20 грн відшкодуванню не підлягають.

Разом з тим, суд зауважує, що при поданні позову позивач сплатив 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується квитанціями від 25.04.2024 року № 0.0..1 та № 0.0..1.

У постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18 висловлена правова позиція про те, що якщо одна позовна вимога є передумовою для застосування іншого способу судового захисту, то в такому випадку вони є пов`язаними і їх слід розглядати як єдиний спосіб судового захисту.

За таких обставин позивач надмірно сплатив 1211,20 судового збору.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ідентифікаційний код 13844159) про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі документів, що свідчать про особливі заслуги перед Україною: почесне звання "Заслуженого працівника фізичної культури та спорту України", "Почесний працівник фізичної культури та спорту України", статус "Ветерана праці" та "Дитини війни"; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у відповідності до "Схеми визначення розмірів надбавок до пенсії, на яку має право особа згідно із законом, залежно від заслуг перед Україною відповідно до Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України від 27.12.2017 №2054 з урахуванням доплат відповідно до Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні", Закону України "Про соціальний захист дітей війни" та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії, починаючи з моменту звернення з заявою про перерахунок - відмовити.

2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко