Справа № 520/6039/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

з питання встановлення судового контролю за виконанням рішення суду

11 грудня 2024 р. справа № 520/6039/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача від 11.12.2024р. в порядку статті 382 КАС України за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - Відповідач №1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі за текстом - Відповідач №2, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач 10.12.2024р. через систему "Електронний суд" подав заяву, в якій просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області () подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області () подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області () подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; за наслідками розгляду звіту/-ів суб`єкту (-ів) владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого (-их) звіту (-ів) накласти штраф на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (), керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області () та/або керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Чернігівській області (), відповідальних за виконання рішення.

Аргументуючи ці вимоги заявник зазначив, що після того, як рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі № 520/6039/24 набрало законної сили, заявник 22.11.2024 подав заяву про призначення пенсії через вебпортал до ГУ ПФУ в Харківській обл. Рішенням №16 від 28.11.2024 за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУ ПФУ в Чернігівській обл.) відмовило заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з посиланням на те, що на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України ОСОБА_1 не перебуває та пенсію не отримує. Незважаючи на те, що судом було зобов`язано розглянути заяву про призначення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду по даній справі [№ 520/6039/24], представниками ГУ ПФУ в Чернігівській обл. було проігноровано дане зобов`язання суду й відповідно розглянуто заяву за формальним принципом.

Вирішуючи порушені у цій заяві процесуальні питання, суд виходить з таких підстав та мотивів.

У межах даної справи позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: 1) визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області () №16 від 27.02.2024 про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV; 2) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області () призначити та виплачувати з 24 лютого 2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV; 3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 період роботи за професією машиніст електропоїзду (метрополітену) з 16.01.2003 по 21.06.2004 роки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024р. у справі №520/6039/24, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2024р., даний позов було задоволено частково. З виходом за межі позову визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.02.2024р. №16 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення з 24.02.2024р. пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з урахуванням висновків суду по даній справі. Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Отже, предметом розгляду у справі №520/6039/24 є управлінське волевиявлення конкретного органу публічної адміністрації - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з приводу зарахування до пільгового стаду періодів роботи заявника та призначення йому пенсії.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень рішення суду набрало законної сили 15.11.2024 р.

Позивач 22.11.2024р. за власною ініціативою поза межами виконання судового акту у справі №520/6039/24 подав нову заяву про призначення пенсії через вебпортал Пенсійного фонду України.

Головним управлінням ПФУ в Чернігівській області розглянуто заяву позивача від 22.11.2024р. за принципом екстериторіальності та рішенням від 28.11.2024р. №16 заявнику було відмовлено у призначенні пенсії.

При цьому, зазначено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024 у справі №520/6039/24 зобов`язано саме Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення з 24.02.2024р. пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V з урахуванням висновків суду по даній справі. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Суд вважає, що до установлених обставин спору підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У силу правових висновків постанови Верховного Суду від 10.02.2022р. у справі №160/13013/19: 1) обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст.1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст.ст.14, 370 КАС України; згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права, п.68 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Піалопулос та інші проти Греції" якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс; 2) правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати; 3) зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, або встановлення нового строку подання звіту, або накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу є правом суду, а не його обов`язком (постанова Верховного Суду від 13.05.2021р. у справі №9901/598/19); 4) за змістом постанови Верховного Суду від 23.06.2020р. у справі № 802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення; 5) за сформульованими у постанові Верховного Суду від 23.04.2020р. у справі №560/523/19 правовими позиціями, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи; 6) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Згідно ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право вільно володіти своїм майном. Ніхто не може бути, позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Кечко проти України" Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №1 Конвенції, про захист прав людини і основоположних свобод, зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (п. 23 Рішення).

Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних та чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.

У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

У рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Отже, встановлення судом строку для надання звіту передбачено в разі не виконання судового рішення, з метою виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст.382 Кримінального кодексу України.

Положеннями статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У поданій заяві відсутні відомості про хід виконавчого провадження, хоча виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення з 24.02.2024р. пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з урахуванням висновків суду по даній справі отриманий у Харківському окружному адміністративному суді - 02.09.2024 року.

В той же час, суд звертає увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024р. було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення з 24.02.2024р. пенсії за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV з урахуванням висновків суду по даній справі.

Проте позивач за власною ініціативою безвідносно до ухваленого по справі №520/6039/24 судового рішення, 22.11.2024р. подав до органів пенсійного фонду нову заяву про призначення пенсії, розглянувши яку за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Чернігівській області (яке не є стороною у даній справі) відмовило заявнику у призначенні пенсії.

Суд відмічає, що у заявника не було обов`язку для звернення до пенсійного органу із новою заявою про призначення пенсії від 22.11.2024р., оскільки судом було зобов`язано територіальний відділ ПФУ - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Оскільки заявник звернувся з новою заявою про призначення пенсії від 22.11.2024р. та Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області рішенням від 28.11.2024р. №16 відмовило у її призначенні, то у зв`язку з даними обставинами у заявника виник новий спір, а не привід для вирішення даного питання в порядку ст. 382 КАС України.

За таких обставин, суд вважає недоведеними підстави для кваліфікації стану виконання управлінської функції пенсійним органом - Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як виключного випадку для застосування процедури судового контролю за ст.382 КАС України.

Суд повторно наголошує, що обов`язок повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.02.2024р. про призначення пенсії за віком та прийняття відповідного рішення за результатом її розгляду з урахуванням висновків суду рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.07.2024р. по даній справі покладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії); вичерпно реалізував усі існуючі правові механізми зясування обєктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам, доводам і обставинам справи; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; інших джерел здобуття обєктивних даних про обставини спірних правовідносин не знайшов.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Тому подану у порядку ст.382 КАС України заяву позивача належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 248, 255, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 від 10.12.2024р. про встановлення судового контролю у порядку ст.382 КАС України - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили з моменту підписання/прийняття; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дати прийняття.

Суддя А.В. Сліденко