Справа № 491/420/24
Суддя: Надєр Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №491/420/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Ананьївський районний суд Одеської області

в складі головуючої судді - Надєр Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Голубович А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Ананьєві Одеської області, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В позовній заяві позивач зазначає, що постановою інспектора взводу №1 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дерев`янко Б.Д. серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року його, ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень за ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП, за те, що 05 квітня 2024 року о 09 годині 05 хвилин в м. Полтава по вул. Бірюкова, 35, водій керував ТЗ, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», а саме, здійснив зупинку в зоні дії цього знаку, чим порушив п.п.8.4 (В) ПДР України та керував ТЗ, будучи позбавленим права керування, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанову КМУ 340. Позивач не погоджується з вказаною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до тексту постанови вона складена 05 квітня 2024 року, а позивач керував транспортним засобом о 09 годині 05 хвилин 05 квітня 2024 року, що не відповідає дійсності та суперечить відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого вказана постанова складена 06 квітня 2024 року. Позивач зазначає, що не може бути належним та допустимим доказом доповнення до оскаржуваної постанови, оскільки таке доповнення не передбачено Інструкцією та чинними нормами КУпАП. Крім того, згідно відеозапису із нагрудної камери працівника поліції позивачу не було відомо про те, що постановою Біляївського районного суду Одеської області по справі №496/7098/23 від 13 листопада 2023 року його позбавлено права керування транспортними засобами, про дату та час розгляду справи в суді позивачу не було відомо, вказана постанова суду позивачу не була надіслана засобами поштового зв`язку. Після того, як позивачу стало відомо про існування вище вказаної постанови суду, він звернувся за правовою допомогою до адвоката та після ознайомлення з матеріалами справи було подано апеляційну скаргу на вказану вище постанову. Позивач вказує, що згідно доданого до постанови відеозапису підтверджується також той факт. що позивачу при складанні оскаржуваної постанови не було належним чином роз`яснено прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок про доведеність вини позивача та свідчить про істотне порушення прав позивача на захист при винесенні оскаржуваної постанови. Будь-яких доказів, які свідчили б про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано, а також не надано доказів про те, що позивач достеменно знав про існування постанови суду про позбавлення його права керування транспортними засобами. Також позивач разом з позовною заявою подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження вище вказаної, в якому просить визнати причини пропуску оскарження вище зазначеної постанови поважними та поновити йому строку звернення до суду з вказаним позовом. Вказане позивач мотивує тим, що позивач не отримував копію оскаржуваної постанови, що в свою чергу мало значення для належної підготовки захисту його прав. 12 квітня 2024 року адвокат Задорожня В.О. звернулась з адвокатським запитом до УПП в Полтавській області ДПП з метою отримання копії постанови. Після отриманих матеріалів з метою не допущення пропущення строків на оскарження 09 травня 2024 року було підготовлено та подано позовну заяву про скасування вище вказаної постанови.

На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить скасувати вище зазначену постанову, а провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року у справі відкрито провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Також, у вказаній ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву та порядок його подачі.

04 вересня 2024 року до Ананьївського районного суду Одеської області надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву (а.с.46-54).

В зазначеному відзиві представник відповідача вказує на те, що позов є безпідставним та необґрунтованим, а тому відповідач повністю заперечує проти позовних вимог. Зазначене відповідач обґрунтовує тим, що 06 квітня 2024 року в м. Полтава по вул. Решетилівська, 35, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Renault Premium», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та здійснив зупинку в зоні дії знаку та керував транспортним засобом, будучи особою, позбавленою права керування транспортним засобами постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року, чим порушив вимоги п.84.в ПДР України. Представник відповідача зазначає. що знак 3.34 застосовується для заборони зупинки і стоянки транспортних засобів і встановлюється на тому боці дороги, на якому вводиться заборона. Зона дії вказаного знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним. Стосовно порушення ч.4 ст.126 КУпАП, відповідач зазначає, що під час перевірки працівниками патрульної поліції Середи В.Р. з базами Національної поліції було встановлено, що особою, яка позбавлена права керування всіма видами транспортних засобів, оскільки постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлено права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік. Представник відповідача зазначає, що будучи не згодним з постановою Біляївського районного суду Одеської області від 31 листопада 2023 року, ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду зі скаргою та відповідно до постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у справі 496/7098/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, оскільки постанова суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а також у вказаній постанові Одеського апеляційного суду відмовлено у поновлені пропущеного строку на апеляційне оскарження. Таким чином на момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 06 квітня 2024 року останні мав статус особи, позбавленої права керування всіма видами транспортних засобів за рішення суду, що вступило в законну силу, а тому в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Також представник відповідача зазначає, що згідно позовної заяви позивач не знав про те, що відносно нього була прийнята постанова Біляївського районного суду Одеської області, відповідно до якої він є особою, позбавленою права керування транспортними засобами, однак позивач був присутній під час складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП від 11 жовтня 2023 року. В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, що підтверджується його підписом у протоколі про адміністративне правопорушення, та у відповідній графі протоколу свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення визнав, зазначивши про це. Таким чином позивач знав проте, що відносно нього мають розглядати справу про вчинене ним адміністративне правопорушення та прийняти відповідне рішення по справі за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. Стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення працівником патрульної поліції, представник відповідача зазначає, що під час розгляду справи позивача було ознайомлено з усіма правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Позивач відповідно до ст.268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись з усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Жодних обмежень в користуванні правами, передбаченими ст.268 КУпАП, під час розгляду справи не було, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції. Також у відзиві на позовну заяву представник відповідача просила розгляд справи здійснити без участі представника відповідача. До відзиву представником відповідача додано копію постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та копію постанови Одеського апеляційного суду від 15 травня 2024 року про відмову в задоволення апеляційної скарги на вказану постанову.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак в судове засідання з`явилась його представник адвокат Крутоголова О.О., яка діє на підставі ордеру серії ВН №1411545 від 20 вересня 2024 року, яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. Під час судового засідання представник позивача зазначила, що позовні вимоги вони підтримують в повному обсязі. Крім того представнику позивача судом було повідомлено про відсутність у суду технічної можливості щодо перегляду доданого до відзиву на позовну заяву відеозапису, забезпечивши при цьому одночасний його перегляд представником позивача, яка бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, на що представник позивача повідомила суд, що на її думку доданий до відзиву відеозапис аналогічний тому, який доданий до позовної заяви, але просила суду оголосити перерву з метою ознайомлення з вказаним відеозаписом.

Клопотання представника позивача було задоволено та у судовому засіданні було оголошено перерву.

В подальшому 04 жовтня 2024 року до суду надійшло клопотання представника позивача, в якому вона просила надати їй для ознайомлення доданий до відзиву відеозапис, на що судом було надано відповідь та повідомлено, що вказаний відеозапис було приєднано до матеріалів справи в електронному вигляді шляхом завантаження та приєднання до реєстраційної картки вхідного документа, створеної під час реєстрації заява представника позивача про ознайомлення з відеозаписом, та було повідомлено, що вона може ознайомитись з вказаним відеозаписом в електронному кабінеті системи «Електронний суд» (а.с.68-70).

В судове засідання 10 грудня 2024 року позивач та його представник не з`явились, однак представник позивача подала до суду заяву, в якій просила суд справу розглянути без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують та наполягають на їх задоволенні (а.с.74).

Частиною 1 статті 268 КАС України визначено, що у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Відповідно до частини 2 статті 268 КАС України учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідача, позивача та його представника належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, проте вони в судове засідання не з`явилися, представник відповідача зі свого боку надала відзив на позовну заяву, в якому висловила свою позицію щодо позовних вимог та просила справу розглянути без її участі, позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник подала заяву про розгляд справи без їх участі.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи викладене, судом було визнано за можливе проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, позивача його представника.

Суд, вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вивчивши відзив відповідача на позовну заяву, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

З доданої до позовної заяви копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05 квітня 2024 року серії БАД №501295 (а.с.12) вбачається, що її винесено відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за фактом того, що він 05 квітня 2024 року о 09 годині 05 хвилин, в м. Полтава, вул. М. Бірюкова, 35, керуючи транспортним засобом, здійсним зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії цього знаку, чим порушив вимоги п.8.4«в» ПДР, та керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив ст.15 ЗУ «Про дорожній рух» та Постанову КМУ 340, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП (а.с.12).

Також, з зазначеної постанови вбачається, що за вчинення адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень. При цьому у відповідних графах постанови щодо роз`яснення його прав за ст.268 КУпАП та строку оскарження постанови за статтею 289 КУпАП, а також про отримання копії постанови зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підпису постанови, а також вказана примітка, що копія постанови направлена йому рекомендованим листом від 08 квітня 2024 року.

Також до позовної заяви додано доповнення до постанови серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року, з якого вбачається, що помилково вказана постанова була датована 05 квітня 2024 року та дата вчинення ОСОБА_1 правопорушень також була помилково зазначена 05 квітня 2024 року, а тому із застосуванням аналогії права інспектором взводу 1 роти №1 батальйону УПП в Полтавській області ДПП старшим лейтенантом поліції Б. Дерев`янко було прийнято рішення виправити описку у вказаній постанові, вказавши дату вчинення адміністративного правопорушення та дату винесення постанови 06 квітня 2024 року замість невірної дати 05 квітня 2024 року, а також вважати дане доповнення невід`ємною частиною вказаної вище постанови. Вказане доповнення було направлено позивачу, про що в ньому міститься відповідна примітка (а.с.14).

Відповідно до копії постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2024 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.53-54).

Постановою Одеського апеляційного суду від 15 травня 2024 року у задоволенні клопотання захисника Середа В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2024 року відмовлено та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала (а.с.50-52).

Судом було вивчено відеозаписи, додані до позовної заяви та до відзиву на позовну заяву, які є аналогічними за змістом. з вказаних відеозаписів встановлено, що позивачем дійсно порушено правила дорожнього руху, за що відносно нього було винесено оскаржувану постанову. При цьому згідно відеозаписів позивачу працівником поліції було роз`яснено його права, визначені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Водночас позивач відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови, а також відмовився від підпису постанови, про що, як було зазначено вище, у постанові є відповідні відомості. При цьому працівником поліції позивачу було роз`яснено, що постанова буде направлена йому поштою на адресу, зазначену в постанові та яку позивач озвучив працівнику поліції під складання постанови. Також працівником поліції було роз`яснено позивачу право та порядок оскарження вказаної постанови.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що наявними в матеріалах справи доказами в діях ОСОБА_1 підтверджується склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки доводи представника позивача не знайшли свого підтвердження, а стороною позивача суду не надано жодних доказів, які спростовують вину позивача у вчиненні вище вказаного адміністративного правопорушення, оскільки встановлений факт, що позивачу, зокрема, було відомо про складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та за яким відносно нього Біляївським районним судом Одеської області було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, оскільки з постанови суду встановлено, що позивач був повідомлений про дату та час розгляду справи у протоколі про адміністративне правопорушення, однак до суду не з`явився, не повідомивши суд причину неявки, а тому судом було винесено постанову без участі правопорушника, що відповідає положенням ч.2 ст.268 КУпАП, а тому позивачем не доведено його необізнаність у наявності складеного відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та наявності постанови суду винесеної за результатами розгляду вказаного протоколу. З цієї ж підстави постановою Одеського апеляційного суду у задоволенні клопотання захисника Середа В.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року відмовлено та апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Крім того, слід зауважити, що стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях».

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до п.1.10 ПДР учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує того фату, що ним порушено правила зупинки транспортного засобу, однак позивач не згодний з винесеною відносно нього працівником поліції постановою про накладення на нього адміністративного стягнення за керування транспортним засобом як особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, тобто, заперечує той факт, що був обізнаний про те, що він був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови суду. Водночас наявні в матеріалах справи докази спростовують заперечення позивача та підтверджують його вину у вчиненні, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки підтверджують той факт, що позивач під час керування вище вказаним транспортним засобом був позбавлений права керування транспортними засобами на підставі постанови суду, яка набула законної сили.

Суд не бере до уваги доводи представника позивача, що доповнення до оскаржуваної постанови, винесене працівником поліції про виправлення в ній описки в порушення інструкції, оскільки працівник поліції є посадовою особою, яка склала вказану постанову, а тому, виявивши допущену описку, з метою її виправлення, із застосування аналогії закону ним було прийняте вказане рішення з метою належного виконання винесеної ним постанови.

Що стосується поважності причини пропуску позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом, суд проходить до висновку про те, що є підстави для поновлення позивачу строку для звернення до суду, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відповідності до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На підставі викладеного, керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.9, 122, 126, 292, 293 КУпАП ст.ст. 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 19, 20, 72, 77, 244, 245, 246, 250, 268, 286, 295 КАС України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАД №501295 від 05 квітня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити в повному обсязі.

У відповідності до положень ч.2 ст.251 КАС України у разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтею 283-1, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 13 грудня 2024 року.

Суддя Надєр Л.М.

Рішення набуло законної сили «____» __________________20__ року.