Справа № 420/34862/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду заява представника ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Одеського окружного адміністративного перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Міністерства освіти та науки України (, місце знаходження: 01135, м. Київ, пр. Берестейський, 10) за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державне підприємство «ІНФОРЕСУРС» (, місце знаходження: 03057, м. Київ, вул. О. Довженка, 3) про визнання протиправною бездіяльність Міністерства освіти та науки України щодо невнесення змін до системи Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо позивача в частині дотримання ним послідовності здобуття освіти та зобов`язання відповідача вжити заходів щодо внесення змін до системи Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо позивача в частині дотримання ним послідовності здобуття освіти, а саме: інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту» щодо позивача, а саме: в розділі «На підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної ч. 2 ст. 10 закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».

Ухвалою від 15 листопада 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Через канцелярію суду 09.12.2024 року від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить:

- Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншим компетентним суб`єктам вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі № 420/34862/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти та науки України, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державне підприємство «Інфоресурс» про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

На обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначає, що у 2012 році позивач вступив (був зарахований) до Одеського державного університету внутрішніх справ для здобуття освітнього ступеня бакалавра (НРК 6). У 2013 році він був відрахований з вказаного навчального закладу, а отже, вищої освіти не здобув та відповідний диплом не отримував. У 2024 році ОСОБА_1 вступив для здобуття освітньо-професійного ступеня фахового молодшого бакалавра до Білгород-Дністровського фахового коледжу природокористування, будівництва та комп`ютерних технологій, де й навчається станом на теперішній час. Таким чином, позивач вперше здобуває фахову передвищу освіту, що свідчить про дотримання ним послідовності здобуття освіти.

Однак, відповідачем було неправомірно внесено до Єдиної державної електронної бази з питань освіти відомості про порушення послідовності здобуття освіти позивачем, що в свою чергу, не дає документальної можливості ОСОБА_1 скористатися правом на відстрочку від мобілізації, яке у позивача наявне за законом. Вважаємо, що інформація, що міститься в Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №238237 від 02.09.2024 про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону "Про освіту", не відповідає дійсності.

Також, представник позивача звертає увагу, що військовозобов`язані, які були призвані на військову службу під час мобілізації, в особливий період, набувають нового юридичного статусу - військовослужбовці. При цьому особа, яка має право на відстрочку і бажає скористатись цим правом, не повинна підлягати призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, вважаємо, що якщо ОСОБА_1 буде призвано на військову службу під час мобілізації в особливий період, він набуде нового юридичного статусу військовослужбовця, що унеможливить реалізацію права на відстрочку, у разі встановлення наявності у нього такого права, а також унеможливить виконання рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, оскільки надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації особі, яка вже є військовослужбовцем, є неможливим.

Представник позивача звертає увагу, що фактично, уразі задоволення його позву і набрання судовим рішенням законної сили, неможливо буде виконати рішення суду, якщо позивач вже буде мобілізований і отримає статус військовослужбовця.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Розглянувши матеріали заяви, суд вважає, що розгляд цієї заяви не потребує заслуховування пояснень позивача та/або всіх учасників справи, а тому ця заява може бути розглянута без повідомлення позивача та/або учасників справи у порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву, матеріали позовної заяви, суд доходить висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (ч.2ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України).

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа або буде знаходитись справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ від 06.03.2008 р. № 2.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності забезпечення позову, суд виходить з такого.

Позивач просить вжити заходи забезпечення шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 та іншим компетентним суб`єктам вчиняти дії щодо призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішення.

При цьому позивач посилається на вірогідність настання відповідних наслідків у разі невжиття заходів забезпечення позову, разом цим такі побоювання не підтверджуються жодними доказами, а є лише припущеннями позивача та представника про їх ймовірне настання.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави стверджувати про порушення прав, свобод або інтересів позивача, а також про наявність підстав вважати, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, а тому заява представника позивача про забезпечення позову не належить задоволенню.

Тому суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову на цій стадії є необґрунтованою та непідтвердженою належними доказами.

З огляду на вищевикладене, керуючись ст.ст.150,151,154 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки передбачені статтями 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Л.Р.Юхтенко