Справа № 440/544/22
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/544/22

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Бойка С.С, розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у порядку судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, які полягають у відмові в проведенні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2014 року по 01 червня 2015 року та з 12 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року з грошового забезпечення, обчисленого з урахуванням розміру індексації. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2014 року по 01 червня 2015 року та з 12 вересня 2016 року по 31 грудня 2017 року, з грошового забезпечення, розмір якого обчислений з урахуванням розміру індексації відповідно до грошового атестату №71 виданого Кременчуцьким МВ УМВС України в Полтавській області та довідки Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області№294 від 30.11.2015 року про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 на момент звільнення з Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області, із вирахуванням раніше виплачених сум грошових коштів. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).

11.09.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.10.2024 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду протягом 30 днів з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

07.11.2024 до суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22.

25.11..2024 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , у якому він просив:

- заслухати в судовому засіданні звіт ГУПФ України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22;

- за наслідками розгляду звіту ГУПФ України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 або в разі неподання такого звіту, накласти на керівника ГУПФ України в Полтавській області, відповідального за виконання судового рішення, штраф у сумі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2024 року клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у порядку судового контролю за виконанням судового рішення призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 05 грудня 2024 року.

04 грудня 2024 року від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшла інформація про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2024 №440/544/22. В якому зазначено, що на виконання рішення суду ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.06.2014 та нараховано доплату до пенсії за рішенням суду за період з 01.06.2014 по 31.05.2015 у розмірі 1190,23 грн. Таким чином, рішення суду виконано в межах покладених на Головне управління зобов`язань з урахуванням норм чинного законодавства та відповідно до документів

пенсійної справи. З метою повного виконання рішення суду Головне управління звернулося до

Пенсійного фонду України із запитом від 03.12.2024 за вих. №1600-0404-5/88010.

У судове засідання 05 грудня 2024 року заявник та представник боржника не з`явилися, суд розглянув клопотання ОСОБА_1 у порядку письмового провадження.

Розглянувши подане клопотання та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.

У цій справі суд відповідно до приписів статті 382 КАС України здійснює судовий контроль за виконанням рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 в частині виплати ОСОБА_1 суми нарахованої за період 01.06.2014 по 31.05.2015 у розмірі 1190,23 грн.

Підставою для зобов`язання відповідача подати до суду звіт про виконання рішення суду в цій частині є фактичне невиконання пенсійним органом вимог судового акта.

Відповідач у звіті про виконання рішення суду зазначив, що виплата пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ (у т.ч., й заборгованості за рішеннями суду) здійснюється ГУПФ України в Полтавській області виключно за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України; територіальний орган пенсійного фонду позбавлений можливості самостійно формувати бюджет та виділяти кошти на фінансування пенсій.

За змістом частин першої та другої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

У силу положень пунктів 20 та 29 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 №35-1), кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України в обсягах, визначених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №631, було передбачено видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду в сумі 360,0 млн. грн, які використані в повному обсязі.

Станом на 31.12.2023 забезпечено виплату заборгованості за рішеннями суду, які набрали законної сили у строк до 20.09.2020.

Станом на 01.01.2024 на обліку в ГУПФ України в Полтавській області перебувало 20189 судових рішень, тоді як тимчасовими розписами доходів і видатків Головного управління на І, ІІ квартали 2024 року кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду не передбачені.

Окрім того, на І, ІІ ІІІ та IV квартали 2024 року затверджено тимчасовий розпис доходів і видатків Головного управління, втім коштів Державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду також не передбачається.

З огляду на вказані обставини рішення суду у цій справі не виконано ГУПФ України в Полтавській області у спосіб, встановлений його резолютивною частиною, через відсутність коштів для здійснення відповідних виплат за період з 01.06.2014 по 31.05.2015.

Суд, вкотре загалом погоджуючись з твердженням відповідача про фактичну неможливість здійснення виплати на користь ОСОБА_1 коштів у розмірі 1190,23 грн без отримання додаткових асигнувань з Державного бюджету України, зауважує, що сама по собі відсутність таких асигнувань не може бути визнана поважною причиною невиконання рішення суду, адже обов`язковість виконання судового рішення є складовою права на судовий захист.

На цій підставі суд відмовляє у прийнятті звіту ГУПФ України в Полтавській області від 07.112024 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22.

Стосовно вимоги заявника про накладення на начальника ГУПФ України в Полтавській області штрафу за невиконання рішення суду, суд виходить з таких міркувань.

Згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже суд може вжити заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

Водночас Верховний Суд у постанові від 08.09.2023 у справі №640/21223/20 звернув увагу на необхідність врахування під час розгляду питання про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень згідно зі статтею 382 КАС України критеріїв Європейського суду з прав людини, що встановлюють, чи має звинувачення кримінальний характер, широко відомих як "критерії Енгеля" (Engel and оthers v. Netherlands, заява №5100/71).

Так, у справі «Engel and оthers v. Netherlands» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття "кримінальне обвинувачення" має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією "криміналу" згідно з національним законодавством.

ЄСПЛ встановив свої критерії для визначення поняття "кримінальне обвинувачення", а саме:

1) критерій національного права - чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами відповідної держави. Цей критерій є "не більше ніж відправною точкою", а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність;

2) критерій кола адресатів - якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне;

3) критерій мети та тяжкості наслідків - у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину.

При цьому другий та третій критерій є альтернативними й не обов`язково сукупними.

Суд враховує, що нормою частини другої статті 382 КАС України передбачено накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено з 1 січня прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.

Тож відповідна сума штрафу наразі складає від 60560,00 грн до 121120,00 грн.

Враховуючи вид та суворість покарання стосовно фізичної особи, суд зауважує, що передбачена статтею 382 КАС України процедура має розглядатися як кримінальне обвинувачення стосовно керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду.

Метою застосування такої відповідальності є спонукання уповноваженого суб`єкта до якнайшвидшого повного виконання остаточного судового рішення, а підставою її застосування - невиконання остаточного рішення суду за наявності у відповідної посадової особи визначених законом повноважень та доведення належними доказами невиконання такою особою відповідних повноважень.

При цьому притягнення особи до юридичної відповідальності є можливим виключно у разі доведення вини (у формі умислу або необережності) у вчиненні відповідного діяння.

Повертаючись до обставин цієї справи суд повторює, що нарахована ОСОБА_1 на виконання рішення суду у цій справі сума заборгованості з пенсійних виплат у розмірі 1190,23 грн у силу статті 8 Закону України №2262-ХІІ має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України.

За повідомленням ГУПФ України в Полтавській області передбачених у Державному бюджеті України у 2022, 2023 роках коштів вистачило для фінансування погашення заборгованості за судовими рішеннями, що набрали законної сили у період до 20.09.2020; інші видатки, передбачені на відповідні цілі - відсутні.

Суд враховує, що наявність заборгованості з пенсійних виплат за судовими рішеннями в України є структурною проблемою, на якій акцентував увагу Європейський суд з прав людини у рішеннях від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" та від 12.10.2017 у справі "Бурмич та інші проти України".

До того ж, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, що у подальшому неодноразово продовжувався та дії донині.

В умовах воєнного стану видатки Державного бюджету України першочергово спрямовуються для забезпечення потреб оборони та фінансування поточних виплат соціального забезпечення.

Аналіз частини другої статті 382 КАС України свідчить, що особливість застосування штрафної санкції полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення у строк, встановлений судом, та який є відповідальним за діяльність суб`єкта владних повноважень, який він очолює.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Відповідна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №704/1547/17, від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі №420/177/20.

Із матеріалів справи, поданого відповідачем звіту від 07.11.2024 суд не виявив обставин, які свідчать про умисне невиконання саме керівником ГУПФ України в Полтавській області рішення суду, недобросовісність у його діях або дій, які б свідчили про ухилення останнього від виконання рішення суду.

У ході розгляду заяви не доведено наявності вини саме керівника Управління у формі умислу на невиконання рішення суду у справі в частині виплати заборгованої пенсії ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності за статтею 382 КАС України.

У спірних відносинах відсутня протиправна бездіяльність ГУПФ України в Полтавській області в особі його керівника щодо виконання рішення суду.

За умови дотримання ГУПФ України в Полтавській області встановленого порядку виконання судового рішення, рішення щодо накладення штрафу на керівника управління є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

У постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі №420/177/20 зауважено, що, переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними; при цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Отже, беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування штрафних санкцій до керівника ГУПФ України в Полтавській області відповідно до статті 382 КАС України, а відтак і відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у цій частині.

Разом з цим, суд погоджується з доводами заявника, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23.04.2020 у справі №560/523/19, від 01.02.2022 у справі 420/177/20 та від 18.05.2022 у справі №140/279/21.

В адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Подібний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 01.02.2022 у справі 420/177/20.

Тож оцінивши повідомлені учасниками справи фактичні обставини щодо стану виконання рішення суду у цій справі, суд дійшов висновку про необхідність встановлення відповідачу нового строку для подання звіту про виконання рішення суду від 15.08.2022 з огляду на його невиконання в частині виплати позивачу доплати до пенсії за період з 01.06.2014 по 31.05.2015 у розмірі 1190,23 грн.

Керуючись статтями 2, 5, 14, 241, 243, 248, 256, 370, 372, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень у порядку судового контролю за виконанням рішення суду задовольнити частково.

Визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 07.11.2024 про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 таким, що не підтверджує повне виконання рішення суду.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 у справі №440/544/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій, бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії упродовж дев`яноста днів з моменту постановлення цієї ухвали суду.

В іншій частині - у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.С. Бойко