Справа № 160/3340/24
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

10 грудня 2024 року справа 160/3340/24

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Семененко Я.В., Головко О.В.,

при секретарі Личкатій Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 (суддя Златін С.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень-рішень; третя особа ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.02.2024 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області, у якому просить визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення рішення: №0-0462-UA0081 від 14.11.2023 на суму 35 547гр60коп; №0-0462-UA0081766 від 14.11.2023 на суму 3738гр15к; №0-0462-UA0081766 від 14.11.2023 на суму 1150гр20к; №0-0462-UA0081766 від 14.11.2023 на суму 829гр95к; №0-0462-UA0081766 від 14.11.2023 на суму 115 529гр70к, якими нарахований податок на нерухоме майно. Вказує, що нерухоме майно перебуває у спільній сумісній власності його та дружини.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 в задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 наголошує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по справі не було враховані висновки Верховного Суду по аналогічним спорам, а саме постанови Верховного Суду, викладені в постанові від 19.02.2019 у справі №819/1622/16, що аналіз документів про право власності не дає підстави для висновку, що позивач за згодою дружини може бути визначений єдиним власником об`єкта оподаткування, а тому є платником податку на нерухоме майно, оскільки вказані посилання є лише припущеннями.

Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:

Позивач є власником об`єктів нерухомого майна за адресами: АДРЕСА_1 загальною площею 5924,60м2 та АДРЕСА_1 , загальною площею, 191,7м2, що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

ГУ ДПС в Дніпропетровській області прийняті податкові повідомлення - рішення стосовно переліченого нерухомого майна.

Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

З 1 січня 2015 року Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII внесено зміни щодо оподаткування нерухомого майна, відмінного від земельної ділянки, зокрема, розширено базу оподаткування для податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, шляхом оподаткування як житлової, так і нежитлової нерухомості.

Податок на майно належить до місцевих податків та згідно з п.10.3 ст. 10 ПК України місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом, вирішують питання відповідно до вимог цього Кодексу щодо встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та встановлення збору за місця для паркування транспортних засобів, туристичного збору (п.п.10.1.1 п.10.1 ст. 10 ПК України).

Згідно з п.п.14.1.129-1 п.14.1 ст.14 ПК України об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості надсилаються (вручаються) платнику податку - фізичній особі контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової або нежитлової нерухомості.

Приписами п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Базою оподаткування є загальна площа об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у праві власності фізичних осіб (п.п.266.3.1 п.266.3 ст.266 ПК України).

Згідно з п.п. 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Положеннями пп.266.1.2 п.266.1 ст.266 ПК України передбачено визначення платників податку в разі перебування об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості у спільній частковій або спільній сумісній власності кількох осіб:

а) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку;

б) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділений в натурі, платником податку є одна з таких осіб-власників, визначена за їх згодою, якщо інше не встановлено судом;

в) якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб і поділений між ними в натурі, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

Так, скаржником в апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, оскарженим податковим повідомленням-рішенням нараховано податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки на нежитлові приміщення, які перебувають у спільній сумісній власності позивача та його дружини, крім того частки в натурі останні не виділяли, і жоден з подружжя не давав згоду відповідачу щоб бути платником податку, у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення є протиправним.

Так, Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто, статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

У зв`язку з викладеним, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

З огляду на викладене, колегія суддів вказує, що факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною (без визначення часток) власністю, якщо інше не встановлено законом або договором.

Виникнення цього права згідно зі статтею 182 ЦК України підлягає державній реєстрації.

Згідно з ч.4 ст.182 ЦК України порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість встановлюється законом.

Відповідно до ст. 2, 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державній реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно.

У той же час, матеріалами справи встановлено, що позивач є власником об`єктів нерухомого майна (нежитлова нерухомість) за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 5924,60м2 та АДРЕСА_1 , загальною площею 191,7м2, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказане спростовує твердження позивача, що нежитлове приміщення перебуває у спільній сумісній власності.

Слід зазначити, що позивачем не надано до суду та контролюючому органу жодного документа, який би свідчив про поділ спільної сумісної власності подружжя в натурі чи виділення його часток.

Колегія суддів зазначає, що ненадання відповідачу заяви про визначення за їх згодою (подружжя) платника податку на нерухомість не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо сплати суми податку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на безпідставність посилання позивача на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2019 року № 819/1622/16, оскільки викладені в ній висновки не стосуються правовідносин, пов`язаних із оскарженням податкових повідомлень-рішень щодо визначення суми податкового зобов`язання за платежем податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки та не підлягають застосуванню в даній справі.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що позивач жодного правовстановлюючого документу або судового рішення, який свідчив би про поділ спільної сумісної власності між членами його сім`ї в натурі до матеріалів справи не долучив.

Водночас, позивач не оспорює ані розмір податку, ані порядок його розрахунку відповідачем, а лише вказує на те, що об`єкти нерухомості перебувають у спільній сумісній власності та співвласники не надавали своєї згоди на визначення позивача як платника податку на нерухоме майно.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку щодо правомірності донарахування контролюючим органом спірних сум земельного податку з фізичних осіб, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нерухомості, та погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241 244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.04.2024 без змін.

Постанова набирає законної сили з 10.12.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови, у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя А.В. Суховаров

судді Я.В. Семененко

судді О.В. Головко