Справа № 712/14417/24
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а /712/188/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Дубини В.В.,

у відкритому судовому засіданні м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову №2288/М/2024 від 19.11.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полковника ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за ч.3 ст.210-1 КУпАП, справу про накладення адміністративного стягнення закрити.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення № 2288/М/2024 від 19.11.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полковника ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП ОСОБА_1 (позивач). Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

У оскаржуваній постанові зазначено текст про роз`яснення ОСОБА_1 змісту ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, проте підпис останнього щодо такого роз`яснення в постанові відсутній.

Не зазначені у постанові і свідки правопорушення. Відсутній підпис ОСОБА_1 і щодо отримання, вручення копії зазначеної (оскаржуваної) постанови.

Підставою для складання постанови слугував протокол про адміністративне правопорушення № 2288/М/2024 від 18.11.2024, складений оператором мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_3 . Наказ про складання протоколу та постанови про адміністративне правопорушення також відсутній в матеріалах справи.

Відповідно до відмітки в паспорті, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до особливої відмітки від 25.07.1997 у власному паспорті серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 невійськовозобов`язаний, тобто звільнений від військової служби.

18.11.2024 ОСОБА_1 був затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 та в період з 18.11.2024 по 19.11.2024 силоміць утримувався працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 в приміщенні «розподільчого центру» ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

На повідомлення ОСОБА_1 , що він невійськовозобов`язаний, працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 не реагували, продовжуючи утримувати останнього в замкненому приміщенні «розподільчого центру» за адресою: АДРЕСА_2 .

18.11.2024 - 19.11.2024 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 піддавався психічному насильству та примушуванню щодо проходження військово лікарської комісії.

18.11.2024 відносно ОСОБА_1 був складений адміністративний протокол № 2288/М/2024, який став підставою для винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) полковником ОСОБА_2 оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

На повторні пояснення ОСОБА_1 працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо непридатності до військової служби, та те, що останній невійськовозобов`язаний, про що є відмітка в паспорті, працівники ОМТЦК та СП не реагували.

У подальшому, 19.11.2024 ОСОБА_1 був звільнений з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 й відразу пройшов обстеження у лікаря-терапевта та нейрохірурга. Призначено лікування, він фактично був хворий, що зазначено в Інформаційній довідці від 19.11.2024

Позивач зазначає, що незначний проміжок часу між виявленням, складанням протоколу про адміністративне правопорушення та винесенням постанови позбавляє особу можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Позивач зазначає, що посадовою особою відповідачем не враховано усі обставини, що мають істотне значення для прийняття рішення по справі, передбачені ст. 280 КУпАП.

Відповідач мав змогу пересвідчитись, що ОСОБА_1 невійськовозобов`язаний шляхом огляду паспорта останнього, шляхом перевірки статусу ОСОБА_1 по реєстрам, позивач не є суб`єктом правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, притягненню до адміністративної відповідальності не підлягає, а отже відповідач оскаржувану постанову виніс передчасно та неправомірно.

Таким чином, маючи можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 як невійськовозобов`язаного з відомчих реєстрів, відповідачем її не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи, що є порушенням вимог ст.245 КУпАП, ст.19 Конституції України.

Короткий зміст заперечень відповідача

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що громадянин ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , при уточненні облікових даних було з`ясовано, що у ОСОБА_1 відсутній військово-обліковий документ, у зв`язку з чим він не може його пред`явити уповноваженим представникам ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно даних ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянин ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 та йому було видано Тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 у 1997 році.

Також перевіркою було встановлено, що ОСОБА_1 було знято з військового обліку на підставі наказу Міністра оборони України від 09.06.2006 №342, що передбачено абзацом п`ятим пункту 2 частини п`ятої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", однак Наказ Міністра оборони України від 09.06.2006 №342 з 20.12.2017 втратив чинність, у зв`язку виданням Міністерством оборони України нового наказу від 20.12.2017 №684 "Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку".

Таким чином, у зв`язку з прийнятим рішенням Міністерства оборони України ОСОБА_1 поновлено на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому останній підлягає направленню для проходження ВЛК для встановлення його придатності до проходження військової служби, що й було запропоновано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак позивач від отримання направлення відмовився, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Частиною 6 статті 22 Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП склала уповноважена посадова особа, а саме ст. солдат ОСОБА_3 згідно вимог ст.254 КУпАП.

У позивача були відсутні зауваження до протоколу, письмові пояснення надавати відмовився.

ОСОБА_1 було доведено положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Заяви та клопотання у позивача були відсутні, тому розгляд справи було призначено на 12 год 00 хв 19.11.2024, тобто на наступний день.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядав начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 полковник ОСОБА_2 і, враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП в особливий період, постановив за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а також правил військового обліку в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності шляхом накладення штрафу у сумі 17000,00 грн.

Також позивач мав можливість оформити військово-обліковий документ у застосунку «Резерв+» самостійно, однак він не скористався цією можливістю, пояснень такої поведінки також не надав.

Постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 отримав особисто 19.11.2024.

Відповідач зазначив, що від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст.235 КУпАП).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від №3633-ХІ внесено зміни до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указу Президента України про оголошення мобілізації, затвердженого ВРУ, зобов`язані уточнити свої облікові дані за місцем свого перебування або знаходження, тобто в період уточнення всіх військовозобов`язаних стати на облік, хто не став, та отримати військово-облікові документи, хто не виконав цей обов`язок, добровільно.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затверджений постановою КМУ №560 від 16.05.2024, у ньому зазначено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані).

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово- обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплексування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою КМУ від 30.12.2022 № 1487.

Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487, передбачають, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів; у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон. Призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

З огляду на зазначене вище вимоги позивача про скасування постанови є безпідставними та задоволенню не підлягають, так як на момент розгляду справи у позивача був відсутній військово-обліковий документ, відповідно позивач не виконав вимоги ч.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тому і був притягнутий до адміністративної відповідальності.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 04 грудня 2024 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу без виклику сторін на 12 грудня 2024 року.

Фактичні обставини, встановлені судом. Оцінка аргументів учасників сторін

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що відносно позивача 18.11.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення № 2288/М/2024, згідно із яким 18.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що гр. ОСОБА_1 не мав при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явив його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 . Указане діяння є порушенням ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 3 п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що становить собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 -1 КУпАП.

Позивачу роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про час та місце розгляду справи відносно нього, що відбудеться 19.11.2024 о 12 год. 00 хв., про що міститься власноручний підпис позивача.

19.11.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 винесена постанова № 2288/М/2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до постанови, 18.11.2024 відносно громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у зв`язку з відсутністю військово- облікового документу військовозобов`язаного та не пред`явлення його на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням вимоги частини 6 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-Х11 зі змінами та абз.3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Відповідачем під час розгляду справи було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перевірки облікових даних не пред`явив військово-обліковий документ на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з його відсутністю, про що був складений протокол. На момент розгляду справи було встановлено, що громадянин порушив вимоги ч.6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-ХІІ зі змінами та абз.3 п.п.10-1 пункту 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини , що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивачу інкримінується порушення приписів частини 6 статті 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 № 3543-Х11 зі змінами та абз.3 п.п.10-1 п. 1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який затверджений Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України. Під час перевірки документів уповноважений представник територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану: у разі залишення свого місця проживання стати в семиденний строк з дати взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи (військовозобов`язані та резервісти СБУ - в Центральному управлінні або регіональних органах СБУ, а військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів - у зазначений строк повідомити про зміну місця проживання відповідним підрозділам розвідувальних органів); мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон; уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до п. 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Резервісти та військовозобов`язані, у яких відсутній (які втратили) військово-обліковий документ, уточнюють свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ, де вони перебувають на військовому обліку. У такому разі під час уточнення облікових даних їм оформляється військово-обліковий документ.

Відповідно до облікової картки № НОМЕР_3 ОСОБА_1 підлягає призову на військову службу під час мобілізації, знаходиться у розшуку з 02.12.2024.

Отже, позивач мав на вимогу працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 пред`явити військово-обліковий документ, чого останній не зробив і що вбачається із позову.

Посилання позивача на те, що він є невійськовозобов`язаним, суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Позивачу було видано у 1997 році тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 , відповідно до облікової картки № НОМЕР_3 останнього взято на військовий облік 25.06.1997 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , відомості про те, що він виключений з військового обліку відсутні.

Позивач не довів суду про те, що він оновив свої військово облікові дані та отримав або мав військово-обліковий документ, а отже останній порушив чинне законодавство прооборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Матеріали справи не містять доказів того, що позивач заявляв якісь клопотання під час розгляду справи, не містять доказів того, що він не міг належним чином скористатися своїми правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Позивачу роз`яснені його права та обов`язки, позивач мав час на підготовку до розгляду справи, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи відносно нього. У постанові зазначено, що позивач надав пояснення, розгляд справи відбувся за його участі, що останнім не оспорюється, а тому відповідач не допустив порушення прав позивача під час розгляду справи.

Справа розглянута уповноваженою особою з дотриманням процедури, передбаченої КУпАП.

Усі доводи позивача, наведені у позові, зводяться до незгоди позивача з діями відповідача під час складання оскаржуваної постанови.

Позивачем не доведено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення він заявляв будь-які клопотання, подавав докази тощо.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий час, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення № 2288/М/2024 від 19.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП,не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, залишити без задоволення.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2288/М/2024 від 19.11.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, залишити без змін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12.12.2024.

Суддя: О.С. Стеценко