Справа № 360/1236/24
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1236/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2024 року адвокат Хомич Івана Олександрович (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі І відповідач, ГУПФУ в Луганській області), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ІІ відповідач, ГУПФУ в Київській області), в якому просив:

1) визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФУ у Київській області від 23.05.2024 № 31714/03-16 щодо відмови позивачу в призначені та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 25.10.2023;

2) зобов`язати ГУПФУ в Луганській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020-2022 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 25.10.2023.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії ніж Закон №1058. У свою чергу, за призначенням пенсії відповідно до Закону № 1058 позивач звернувся вперше, тому має право на призначення пенсії відповідно до Закону №1058, виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком.

Ухвалою суду від 21.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ГУПФУ в Луганській області через підсистему «Електронний суд» 25.10.2024 надіслано відзив на позовну заяву, в якому відповідач І зазначив, що ОСОБА_1 (електронна пенсійна справа № 56) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, з 23.06.2012 йому призначено пенсію за віком за Списком №1 на пільгових умовах за нормами пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058) із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсі (за 2014-2016).

Страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 46 років 01 місяць 12 днів, в тому числі стаж на пільгових умовах за Списком № 1 - 12 років 11 місяців 20 днів.

25.10.2023 ОСОБА_1 звернувся з заявою щодо переведення на інший вид пенсії через вебпортал Пенсійного фонду України. В заяві не було визначено на який саме вид пенсії він бажає перейти.

Заява від 25.10.2023 розглядалась за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.10.2023 ОСОБА_1 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, оскільки заявник не надав документів, що підтверджують право на переведення на пенсію по інвалідності або право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до статті 9 Закону №1058.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 по справі № 360/2/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву від 25.10.2023 року ОСОБА_1 . За повторним розглядом 23.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області вдруге винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки заявник отримує пенсію за віком за Списком № 1 зі зниженням пенсійного віку, тому право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідач І зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області не може бути належним відповідачем по справі, оскільки рішення від 27.10.2023 про відмову позивачу в переході на пенсію за віком за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» виносилось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області.

Також відповідач І вказує, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 по справі № 360/2/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву від 25.10.2023 ОСОБА_1 . За повторним розглядом 23.05.2024 Головним управлінням у Київській області вдруге винесено рішення про відмову у перерахунку пенсії, оскільки заявник отримує пенсію за віком за Списком № 1 зі зниженням пенсійного віку, тому право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє.

Відповідач І вказує, що заява позивача стосувалась призначення йому того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена в 2012 році. Відтак, пенсія позивачу не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передували року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, оскільки статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови надання пенсій за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку.

На підставі викладеного, відповідач І у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

05.11.2024 від ГУ ПФУ у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач ІІ заперечуючи проти позову зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області з 23.06.2012 та отримує пенсію за віком за Списком №1, призначену відповідно Закону України від 05.11.2003 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

25.10.2023 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про перехід на інший вид пенсії.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову у перерахунку виходячи з наступного.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі № 360/2/24 та ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 по справі № 360/2/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2023 про перехід на інший вид пенсії з урахуванням правових висновків суду.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28.02.2024 по справі №360/2/24 повторно розглянута заява від 25.10.2023 ОСОБА_1 та винесене рішення про відмову в переході на інший вид пенсії.

Відповідач ІІ вказує, що З 01 жовтня 2017 року набули чинності окремі пункти Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, якими внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема в пункт XV Прикінцеві положення.

Пунктом 4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії призначені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки 3764,40 грн. із застосуванням величини оцінки року страхового стажу в розмірі 1%.

У 2020 році Порядок осучаснення пенсій передбачено п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 №251 Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році, якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,11 (4404,35 х 61,11=4888,83) здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,11 (4888,83 х 1,11 = 5426,60), здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2022 році», якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,14 (5426.60 х 1,14 = 6186,32), здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2022 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,197 (5426.60 х 1,19 = 7405,03 здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

Враховуючи вищевикладене, відповідач ІІ просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 11 листопада 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про зупинення провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до Закону України від 09 березня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 23.06.2012.

25.10.2023 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України з заявою про перехід на інший вид пенсії.

Заяву позивача від 25.10.2023 розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії. В рішенні зазначено про неможливість відпрацювання наданої заяви, оскільки до заяви не додані необхідні документи для перерахунку. Враховуючи викладене, право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви у ОСОБА_1 відсутнє.

Не погоджуючись із прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області рішенням від 27.10.2023 №44111/03-16 щодо відмови в призначенні та виплаті пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі № 360/2/24, що залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2024, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 27.10.2023 №44111/03-16 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.10.2023 про перехід на інший вид пенсії, з урахуванням правових висновків суду;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року по справі № 360/2/24 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянуто заяву позивача від 25.10.2023 та прийнято рішення про відмову в переході на інший вид пенсії від 23.05.2024 №31714/03-16.

В рішенні вказано, що в заяві від 25.10.2023 позивач не зазначив на який саме вид пенсії він бажає перейти, а не додав жодних документів. Право на перерахунок згідно поданої заяви відсутнє, оскільки позивач отримує пенсії за Списком №1 зі зниженням пенсійного віку.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його право на пенсійне забезпечення, тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

З 01 січня 1992 року постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року №1931-XII введено в дію Закон №1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «б» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, для працівників, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон №1058-IV, який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з 01 січня 2004 року Закон №1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV (в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-XII.

Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058-IV, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058-ІV, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.

Водночас, на думку позивача, при зверненні із заявою до ГУ ПФУ після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону № 1058-IV, він набув право не на переведення з одного виду пенсії на інший на підставі статті 45 Закону №1058-IV, а на нове призначення пенсії за віком на загальних підставах із її новим обчисленням у відповідності до приписів статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки за таким призначенням він звернувся вперше.

Суд зазначає, що статтею 13 Закону № 1788-ХІІ для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається та виплачується у порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV.

Враховуючи, що заява позивача до ГУ ПФУ стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була йому призначена, то така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

У постанові судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/5450/23 Суд дійшов висновку, що викладені у раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 17 червня 2021 року у справі №336/7438/16-а, від 13 лютого 2019 року у справі №334/917/17 та інших правові висновки про наявність у осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону 1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії, є такими, що не ґрунтуються на правильному правозастосуванні.

У зв`язку з наведеним, судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду відступила від таких висновків та сформувала такі:

« 1) статтею 13 Закону 1788-XII для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку;

2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788-XII, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058-IV, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058-IV після досягнення ними пенсійного віку».

Застосовуючи наведені вище правові висновки до спірних правовідносин суд дійшов висновку про те, що позивач як особа, якому вже було призначено пенсію за віком на пільгових умовах, визначених статтею 13 Закону 1788-XII, не має права на повторне призначення того самого виду пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.

Підсумовуючи наведене, оскільки у позивача відсутнє право на повторне призначення пенсії за віком та, відповідно, підстави для задоволення позову відсутні.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, оскільки в межах даної адміністративної справи основні (суттєві) аргументи позовної заяви є необґрунтованими, а відповідач як суб`єкт владних повноважень, на якого частиною другою статті 77 КАС України покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, довів суду правомірність оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити повністю.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, відповідно до статті 139 КАС України судові витрати позивача зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача не відшкодовуються.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Хомича Івана Олександровича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Захарова