Справа № 160/13887/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13887/24
Суддя І інстанції Рищенко А.Ю.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА» до Департаменту по роботі з активами в особі Головного архітектурно-планувального управління Дніпровської міської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Дніпровська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «КЛАСИКА» звернулося з вищевказаним позовом до суду в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення 7/20-237 від 21.05.2024 року про відмову ТОВ «КЛАСИКА» у видачі містобудівних умов та обмежень, оформлене наказом Головного архітектурно-планувального управління департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради №181 від 21.05.2024 року про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень забудови;

- зобов`язати Департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА» про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по об`єкту будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі під житловий багатоквартирний комплекс клубного типу за адресою: м. Дніпро, пр. Шаховий, буд. 8» з урахуванням висновків суду у цій справі.

В обґрунтування позовних вимог посилається, що 24.04.2024 на підставі рішення Дніпровської міської ради від 20.03.2024 №120/48 між Дніпровською міською радою та ТОВ «КЛАСИКА» укладено договір оренди землі. Відповідно до Договору Дніпровською міською радою надано, а ТОВ «КЛАСИКА» прийнято у строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню будівлі, яка розташована по пр. Шаховому, 8 (Чечелівський район), цільове призначення (код класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок) 02.03 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови, з кадастровим номером :07:256:0025, площею 0,4452 га. 07.05.2024 директор ТОВ «КЛАСИКА» Корсіков Д.Р. звернувся з заявою на видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки :07:256:0025 на об?єкт будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі під житловий багатоквартирний комплекс клубного типу за адресою: м. Дніпро, пр. Шаховий, буд. 8» до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради. До заяви були подані наступні документи: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; документ, що підтверджує повноваження представника юридичної особи. Розглянувши зазначену заяву, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято рішення 7/20-237 (А996938769) від 21.05.2024 про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Вважає таку відмову протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням ТОВ «КЛАСИКА» подало на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що позивач має на праві приватної власності нежитлові будівлі, які дійсно понад 20 років тому використовувалась в освітніх цілях. Втім, освітній заклад там вже не функціонує понад 20 років, а будівлі взагалі не експлуатуються, виходячи з чого власником прийнято рішення щодо звернення до уповноважених органів за дозволом на проведення реконструкції будівель. Зазначає, що позивач хоче провести саме реконструкцію діючих будівель, а тому незрозуміло з яких підстав відповідачем надається відмова. В ході погодження проекту землеустрою при формуванні земельної ділянки, позивач надавав до відповідача проект землеустрою саме з таким цільовим призначенням і відповідачем було його погоджено. Дії відповідача мають ознаки наявності суперечливої поведінки, коли спочатку позивачу була надана земельна ділянка в оренду з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а в подальшому відмовлено у видачі містобудівних умов та обмежень, що є підставою для визнання його дій протиправними та задоволення позовної заяви в повному обсязі. Вказує, що судом першої інстанції проігноровані висновки, викладені у поставі Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 522/6069/14-а в подібних правовідносинах.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Дніпровська міська рада просить відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.04.2024 на підставі рішення Дніпровської міської ради від 20.03.2024 №120/48 між Дніпровською міською радою та ТОВ «КЛАСИКА» укладено договір оренди землі.

Відповідно до Договору Дніпровською міською радою надано, а ТОВ КЛАСИКА прийнято у строкове платне користування земельну ділянку по фактичному розміщенню будівлі, яка розташована по пр. Шаховому, 8 (Чечелівський район), цільове призначення (код класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок) 02.03 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови, з кадастровим номером :07:256:0025, площею 0,4452 га.

07.05.2024 директор ТОВ «КЛАСИКА» Корсіков Д.Р. звернувся з заявою на видачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки :07:256:0025 на об?єкт будівництва «Реконструкція нежитлової будівлі під житловий багатоквартирний комплекс клубного типу за адресою: м. Дніпро, пр. Шаховий, буд. 8» до Головного архітектурно-планувального управління Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради.

До заяви були подані наступні документи: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; документ, що підтверджує повноваження представника юридичної особи.

Розглянувши зазначену заяву, Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради прийнято рішення 7/20-237 (А996938769) від 21.05.2024 про відмову у видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки відповідно до частини 4 статті 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. В примітці до вказаного рішення зазначено, що рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 №75/47 було затверджено проект внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра. Відповідно до Плану зонування території м. Дніпра переважна частина земельної ділянки (кадастровий номер :07:256:0025) розташована в зоні розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1, решта - в зоні садибної житлової забудови (до 4-х поверхів) Ж-1. Зона розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1 призначена для розташування шкіл та ДНЗ з метою концентрації освітніх функцій. Розміщення житлового багатоквартирного комплексу клубного типу в межах зони розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1 не відноситься до переважних, супутніх або допустимих видів використання цієї зони та не відповідає вимогам чинної містобудівної документації

Не погодившись з рішенням відповідача позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з правомірності оскарженого рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Згідно зі статтею 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проєктування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проєктувальником вихідних даних; 2) розроблення проєктної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проєктної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт;4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Відповідно до частин першої та другої статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проєктування.

Фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження .

Приписами частин третьої, четвертої, шостої статті 29 Закону № 3038-VI визначено, що містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг із містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є:

1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень;

2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці;

3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Згідно з частиною п`ятою вказаної статті містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 1-1) ідентифікатор об`єкта будівництва або закінченого будівництвом об`єкта (для об`єктів нового будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, яким присвоєно ідентифікатор об`єкта будівництва до видачі містобудівних умов та обмежень); 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах (з урахуванням обмежень використання приаеродромних територій, установлених відповідно до Повітряного кодексу України); 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проєктується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони, планувальні обмеження використання приаеродромних територій, встановлені відповідно до Повітряного кодексу України); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проєктується, до існуючих інженерних мереж.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону № 3038-VI планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження комплексних планів просторового розвитку територій територіальних громад, генеральних планів населених пунктів і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно із частиною першою статті 17 цього ж Закону генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту.

У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів та підлягає стратегічній екологічній оцінці. План зонування території встановлює функціональне призначення, вимоги до забудови окремих територій (функціональних зон) населеного пункту, їх ландшафтної організації.

Пунктами 2, 3, 9 частини першої статті 1 Закону № 3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту;

детальний план території - одночасно містобудівна документація на місцевому рівні та землевпорядна документація, що визначає планувальну організацію та розвиток території;

план зонування території (зонінг) - документація, що є складовою комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади або генерального плану населеного пункту і визначає умови та обмеження використання території у межах визначених функціональних зон.

Підсумовуючи зазначені норми законодавства, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що отримання містобудівних умов та обмежень є однією з обов`язкових стадій будівництва. Містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації, якою серед іншого є генеральний план населеного пункту, план зонування території (зонінг) та детальний план території.

При цьому підставою відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є, зокрема, невідповідність намірів забудови земельної ділянки положенням відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, тобто така невідповідність встановлюється на стадії надання містобудівних умов та обмежень. Невідповідність намірів забудови означає, що запланований для будівництва об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, тобто затвердженим текстовим та графічним матеріалам з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій конкретного населеного пункту.

Такого висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 803/1231/17, від 14 серпня 2018 року у справі № 823/5265/15 та від 07 лютого 2019 року у справі № 803/952/17.

З оскаржуваного рішення вбачається, що рішенням Дніпровської міської ради від 21.02.2024 №75/47 було затверджено проект внесення змін до Плану зонування території м. Дніпра. Відповідно до Плану зонування території м. Дніпра переважна частина земельної ділянки (кадастровий номер :07:256:0025) розташована в зоні розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1, решта - в зоні садибної житлової забудови (до 4-х поверхів) Ж-1. Зона розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1 призначена для розташування шкіл та ДНЗ з метою концентрації освітніх функцій. Розміщення житлового багатоквартирного комплексу клубного типу в межах зони розміщення шкіл та ДНЗ Г-З-1 не відноситься до переважних, супутніх або допустимих видів використання цієї зони та не відповідає вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні.

Колегія суддів констатує, що невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні (генеральному плану та плану зонування) є самостійною та достатньою підставою для відмови в наданні містобудівних умов та обмежень відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 29 «Про регулювання містобудівної діяльності», що спростовує доводи апеляційної скарги з приводу того, що дії відповідача мають ознаки суперечливої поведінки, оскільки цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :07:256:0025, площею 0,4452 га. (код класифікатора видів цільового призначення земельних ділянок) 02.03 (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку), категорія землі згідно зі ст. 19 Земельного кодексу України: землі житлової та громадської забудови.

При цьому суд першої інстанції вірно зауважив, що цільове призначення земельної ділянки та її функціональне призначення не є тотожними поняттями. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель мають визначатись з урахуванням містобудівної документації, тобто з урахуванням функціонального призначення територій.

Крім того колегія суддів зазначає, що Великою Палатою у Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року Справа № 522/6069/14-а зроблено висновок про те, що наміри позивача по забудові належної йому земельної ділянки відповідають цільовому призначенню, зазначеному у державному акті серії НОМЕР_2 на право власності позивача на земельну ділянку, а також той факт, що рішенням № 3633-IV Одеська міська рада встановила цільове призначення земельної ділянки за вказаною адресою з передачею її у приватну власність громадянам саме для будівництва та обслуговування житлового будинку, відмова Управління у наданні містобудівних умов та обмежень забудови є неправомірною.

Відповідно до обставин даної справи листом від 10 жовтня 2013 року № 01-07/466 Управління відмовило у задоволенні заяви позивача, посилаючись на відсутність повного пакета документів відповідно до Закону № 3038-VI, а також повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради (далі - Виконком) від 18 листопада 2003 року № 1930-ХХІV «Містобудівне обґрунтування розміщення багатофункціонального суспільно-житлового готельного комплексу «Южний» на 16-Станції Великого Фонтану» (далі - рішення № 1930-ХХІV), нове розміщення індивідуальної житлової будівлі не передбачено.

03 березня 2014 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Управління, надавши встановлений законодавством пакет документів для отримання вихідних даних та обмежень для проектування і забудови вищевказаної земельної ділянки.

Листом від 07 березня 2014 року № 01-07/62 Управління повторно відмовило в задоволенні заяви позивача з посиланням на те, що згідно з рішенням № 1930-ХХІV вказана земельна ділянка знаходиться у рекреаційно-курортній зоні, де непередбачено нове розміщення індивідуальної житлової забудови.

Крім того, суди встановили, що рішенням Одеської міської ради від 28 січня 2005 року № 3633-IV (далі - рішення № 3633-IV) було встановлено цільове призначення земельної ділянки площею 3,3155 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок та безоплатно передано із земель міста у приватну власність громадянам (всього 35 особам) вказану ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку.

В той же час у спірній ситуації запланований для реконструкції об`єкт не відповідає вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, при цьому земельна ділянка передавалася в оренду по фактичному розміщенню будівлі (колишній освітній заклад), а тому предмет спору у справі № 522/6069/14-а є іншим аніж у спірному випадку, отже висновки Великої Палатою у Верховного Суду у постанові від 05.06.2019 року справа № 522/6069/14-а не є релевантними до спірних правовідносин.

Отже за таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення.

Виходячи з викладеного суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, передбачені ст. 317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись п.1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАСИКА» залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 10 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун