Справа № 500/6259/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6259/24

06 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.08.2024 №26 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 03.07.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 20.08.2024.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Досягнувши 63-річного віку, 20.08.2024 позивач звернулася до ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Враховуючи принцип екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 28.08.2024 №26 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки, здійснення такого перерахунку призводить до зменшення розміру пенсії. Отже, такий перерахунок є недоцільним.

Позивач вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим всупереч положенням чинного законодавства, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Представник Головного управління ПФУ в Тернопільській області у відзиві, який надійшов на адресу суду 14.11.2024 просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказав, що згідно рішення про відмову в здійсненні перерахунку пенсії №26 від 28.08.2024 року, здійснення такого перерахунку призводить до зменшення розміру пенсії. Отже, даний перерахунок є недоцільним. А тому, підстав для проведення перерахунку пенсійної виплати, на даний час, немає.

Відповідач 2, у відзиві від 21.11.2024, зазначив, що згідно поданої заяви про перерахунок пенсії перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, позивачці відмовлено, оскільки здійснення даного перерахунку призводить до зменшення її розміру пенсії.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління не вбачає в своїх діях порушення чинного законодавства України і вважає, що позовні вимоги Позивача є необґрунтованими та безпідставними.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

Досягнувши 63-річного віку, 20.08.2024 позивач звернулася (через портал електронних послуг) Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області за результатом розгляду заяви позивача від 20.08.2024 прийняло рішення від 28.08.2024 №26 про відмову в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з причин недоцільності її встановлення. Оскільки, розрахований розмір пенсії з урахуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки з індексацією буде меншим, ніж заявниця вже отримує на підставі Закону № 796-ХІІ, а підстав для застосування показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки при розрахунку розміру пенсії за віком немає.

Позивач не погоджується з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, вважає його протиправним, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46 Конституції України).

Згідно з частиною першою статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж (частина перша статті8 Закону №1058-IV).

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором (стаття 10 Закону №1058-IV).

Таким чином, пенсія може призначатися лише один раз та один з її видів. Якщо особа має право на декілька видів пенсії, то вона може перейти на інший вид пенсії після призначення, але це буде не призначення, а перехід з виду на вид пенсії.

В частині першій статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

В силу вимог частини другої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першої статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії визначений статтею 40 Закону №1058-ІV.

Згідно з частиною першою статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

З системного аналізу наведених норм слідує, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на 3 види пенсій, які призначені за Законом №1058-ІV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника. При цьому, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватися показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

З 01 жовтня 2017 року набули чинності окремі пункти Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03 жовтня 2017 року № 2148-VIII, якими внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема в пункт XV Прикінцеві положення.

Пунктом 4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсії призначені до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки - 3764,40 грн. із застосуванням величини оцінки року страхового стажу в розмірі 1%.

Суд критично відноситься до твердження Позивачки, що їй не призначалася пенсія відповідно до Закону №1058, а тому, при вирішенні в 2024 році заяви від 20.08.2024 про призначення їй пенсії за віком на підставі Закону №1058 Відповідач повинен був кваліфікувати таке призначення їй пенсії за іншим законом вперше, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид в межах одного закону.

Як було встановлено судом, починаючи з 27.02.1998 позивачці було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі змінами (далі - Закону № 796-ХІІ).

Згідно заяви від 22.04.2016 Позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону № 796-ХІІ, використавши при цьому умови абз. 3 п. 3 ст. 45 Закону №1058 при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена ч. 2 ст. 40 Закону № 1058-IV для призначення пенсії.

В подальшому, згідно заяви від 16.08.2021 ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

20.08.2024 Позивачка повторно звернулася із заявою про призначення її пенсії за віком відповідно до до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачені страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії.

Як вже встановлено судом, позивачці вже було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону № 796-ХІІ.

З огляду на вищеописане, суд висновує, що на даний момент у відповідача відсутні підстави у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) за 2021-2023 роки при здійсненні перерахунку пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Поряд з цим, зсилаючись п. 4 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058, який зазначає, що у разі якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі., суд погоджується із твердженнями відповідача про недоцільність проведення перерахунку у зв`язку із зменшенням її розміру.

Отже, в будь-якому випадку якщо після перерахунку пенсії зменшується її розмір, то це порушує права пенсіонера, оскільки за ним залишається попередньо встановлений розмір пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, суд також не погоджується із посиланням позивача на те, що їй первинно було призначено пенсію відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а за призначенням пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" вона звернулася вперше.

Це свідчить про неправильне трактування позивачкою положень ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що заява позивача стосувалася призначення того ж виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була призначена їй у 2016 році, а тому такий самий вид пенсії не може бути призначений повторно на підставі положень одного й того ж Закону №1058-ІV та, відповідно, не може бути застосований при обчисленні пенсії новий показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки, оскільки такий показник має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 06 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження/місце проживання: пров. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Фастівський р-н, Київська обл.,08500, код ЄДРПОУ/РНОКПП 22933548);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001, 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.