Справа № 160/22780/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
21.08.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Приватного підприємства «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач), у якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.08.2024 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Крім того, 13.09.2024 від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.
18.09.2024 позивач надав відповідь на відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в якій позивач зазначив аналогічну позицію викладену в позовній заяві.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» зареєстровано у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» 10.09.1996 за кодом юридичної особи 01029939, як суб`єкт господарської діяльності, та 07.10.1996 взято на податковий облік в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, Соборне управління ДПС, Соборна ДПІ (Соборний р-н м. Дніпра).
3 28.07.1997 ПП «ВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» зареєстровано платником ПДВ.
Основними видами діяльності підприємства, які повністю відповідають фактично здійснюваної діяльності, є згідно кодів КВЕД наступні: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 22.19 Виробництво інших гумових виробів, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 25.50 Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія, 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на метали, 25.62 Механічне оброблення металевих виробів, 25.99 Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у., 28.29 Виробництво інших машин і устатковання загального призначення, н.в.і.у., 28.96 Виробництво машин і устатковання для виготовлення пластмас і гуми, 32.30 Виробництво спортивних товарів, 32.40 Виробництво ігор та іграшок, 38.32 Відновлення відсортованих відходів.
У графі «підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку, що визначені у додатку 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165)» зазначено: «п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку».
У графі «податкова інформація» спірного рішення вказано, що підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку: 13 придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 14 постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (сумнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю.
У графі «інформація, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку» визначено податковий номер платників податку, задіяних в ризикових операціях: ТОВ "ОНЕКС ПЛЮЮС" (44135170), ТОВ "ЛЮКСОПТ ОСНОВА" (43686464), ТОВ "ТЕЛІКС ЛАЙТ" (43800375), ТОВ "АВ метал груп" (код 36441934), ТОВ "МАКСИМА МЕТАЛ СЕРВІС" (код 41312400), ТОВ "Юніонстрой" (код 33078613), ТОВ "Перший дім" (код 35116943).
Графа «ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку» незаповнена, інформація відсутня.
Крім того, в інформаційній довідці щодо відповідності критеріям ризиковості ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» зазначена наступна інформація:
Контрагенти-постачальники протягом 2022-2023рр., яких включено до переліку ризикових СГ:
- ТОВ "ТД АГРОТОРГ СЕРВІС" (код 41440560). Включено до переліку ризикових СГ: 08.07.2022р. Номенклатура: Ремонт пресів вулканізаційних. Період здійснення операцій: червень 2022р. Сума ПДВ: 166 346,72 грн.;
- ТОВ "СКОЛАРО ПЛЮС" (код 44609910). Включено до переліку ризикових СГ: 30.12.2022р. Номенклатура: Гранули EVA. Період здійснення операцій: вересень 2022р. Сума ПІДВ: 50 000 грн.;
- ТОВ "ВЕРЛІСТ" (код 43964747). Включено до переліку ризикових СГ: 26.07.2022р. Номенклатура: Полотна трикотажні з бавовни комбіновані. Період здійснення операцій: червень 2022р. Сума ПДВ: 33 333,31 грн.;
- ТОВ "ЄВР СМАРТ ПАУЕР" (код 42547705). Включено до переліку ризикових СГ: 03.05.2024р. Номенклатура: Паливо дизельне, Бензин, Газ автомобільний. Період здійснення операцій: липень-листопад 2023р., січень, лютий, квітень 2024р. Сума ПДВ: 8 166,66 грн.;
- TOB «ВОРАНТІ СЕРВІС» (код 45102062). Включено до переліку ризикових СГ: 29.05.2024р. згідно п.5 Критеріїв ризиковості. Номенклатура: Накоп.SSD Transcend ESD310C ITB USB/Type-C(TSITESD310C). Період здійснення операцій: березень 2024р. Сума ПДВ: 578,17 грн..
Також, встановлено постачальників, яких було включено до переліку ризикових СГ та взаємовідносини з якими відбувались у попередніх періодах:
- ТОВ "ОНЕКС ПЛЮЮС" (44135170) - включено до переліку ризикових 19.08.2021р. Номенклатура: Гумова суміш. Період здійснення операцій: червень 2021р. Сума ПІДВ: 28 576,00 грн.;
- ТОВ "ЛЮКСОПТ ОСНОВА" (43686464) - включено до переліку ризикових 17.09.2021 р та виключено з переліку ризикових 06.07.2023р у зв`язку з анулюванням свідоцтва платника ПДВ. Номенклатура: Скотч, Плівка ПВХ, Пластикові пакети, Папір пакувальний, Монтажний профіль, Коробка пакувальна, Гранули EVA, Герметик силіконовий. Період здійснення операцій: квітень 2021р. Сума ПДВ: 71 343,81 грн.;
- ТОВ "ТЕЛІКС ЛАЙТ" (43800375) - включено до переліку ризикових 28.12.2021р та виключено з переліку ризикових 05.07.2023р у зв`язку з анулюванням свідоцтва- платника ПДВ. Номенклатура: Гранули EVA. Період здійснення операцій: травень 2021р. Сума ПІДВ: 16 749,9 грн.
Контрагенти-покупці, яких включено до переліку ризикових СГ:
- TOB "ATTKOM" (код 40715413). Включено до переліку ризикових СГ: 14.06.2023р. Номенклатура: Техпластини. Період здійснення операцій: серпень 2022р. Сума ПДВ: 1 440 грн; - ТОВ "ОЕМ-УКРАЇНА" (код 40000383). Включено до переліку ризикових СГ: 11.01.2024р. Номенклатура: Манжета шевронна гумова. Період здійснення операцій: жовтень 2023р. Сума ПДВ: 813,00 грн., податкова накладна має статус «реєстрацію зупинено».
Платником ПП "НВП "МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ" (код 1029939) згідно з п. 198.5 ст. 198 ПКУ нараховано «умовний продаж» на загальну суму ПДВ 278 833,35 грн, а саме: виписано та зареєстровано податкову накладну №12 від 16.11.2023р на суму ПДВ 166 346,72 грн. щодо постачальника ТОВ "TД АГРОТОРГ СЕРВІС" (код 41440560), податкову накладну №l від 01.12.2023р на суму ПДВ 50 000,00 грн. щодо постачальника ТОВ "СКОЛАРО ПЛЮС" (код 44609910), податкову накладну №19 від 29.02.2024р. на суму ПДВ 38 566,95 грн. та №19 від 30.04.2024р на суму ПДВ 21 666,68 грн щодо постачальників ТОВ "ВЕРЛІСТ" (код 43964747) та ТОВ "ЄВРО СМАРТ ПАУЕР" (код 42547705), податкову накладну №20 від 31.03.2024р на суму ПДВ 1 440,00 грн., щодо покупця ТОВ "АТТКОМ" (код 40715413), ), податкову накладну №20 від 30.04.2024р на суму ПДВ 813,00 грн., щодо покупця ТОВ "ОЕМ-УКРАЇНА" (код 40000383).
Крім того, відповідно до поданої фінансової звітності малого підприємства (Форма №1-м) у ПП "НВП "МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ" (код 1029939) за 2023 рік наявні запаси у сумі 4 780,8 тис. грн., сформовані за рахунок придбання товарів, у тому числі, від ризикових контрагентів-постачальників, та ймовірно не пов`язаних з господарською діяльністю:
- ТОВ "АВ метал груп" (код 36441934). Номенклатура: Труба (код УКТЗЕД 7306 у кількості 4 пог.м. та 17,857 т., Лист /к (код УКТЗЕД 7209) у кількості 4,701т. Період здійснення операцій: лютий, квітень, вересень, листопад 2023р. Сума ПДВ: 151 418/,74 грн;
Наказом ДПС України від 11.01.2023 №17 затверджено Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (далі-ДКПІ). Коди податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість п.8 критеріїв ризиковості платника податку: 13- придбання товарів (послуг) у платників податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку; 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (сумнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю.
3 метою оскарження вказаного рішення в адміністративному порядку ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» 04.07.2024 було подано на розгляд комісії центрального рівня скаргу із поясненнями та копіями первинних бухгалтерських та інші документів, які свідчать про невідповідність критеріям ризиковості платника податку і реальність здійснених господарських операцій у необхідній кількості, що обумовлено специфікою господарської діяльності Підприємства (виробництво продукції) та господарської операції щодо якої подана скарга.
За результатами подачі скарги на вказане рішення, згідно із квитанцією №2, отриманою 06.07.2024, в графі «Виявлені помилки» зазначено наступне: «Чинне рішення комісії регіонального рівня про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку із зазначеними реквізитами відсутнє». При цьому інших повідомлень із поясненнями та документами для рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на адресу комісії регіонального рівня не направлялось.
У зв`язку із чим, 06.07.2024 ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» повторно було подано на розгляд комісії центрального рівня скаргу із поясненнями та копіями документів, однак згідно із квитанцією №2, отриманою 06.07.2024, знову зазначено ту ж саму помилку: «Чинне рішення комісії регіонального рівня про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку із зазначеними реквізитами відсутнє».
08.07.2024 ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» повторно було подано на розгляд комісії центрального рівня скаргу із поясненнями та копіями документів, однак згідно із квитанцією №2, отриманою 08.07.2024, знову зазначено ту ж саму помилку: «Чинне рішення комісії регіонального рівня про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку із зазначеними реквізитами відсутнє».
Не погоджуючись з рішенням про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.
Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Порядок №1165 набрав чинності з 01.02.2020р.
Згідно з пунктом 3 Порядку №1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
Положеннями пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Як встановлено пунктом 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава та інформація, за якою встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі відповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції.
У рішенні про відповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1 комісія регіонального рівня зазначає наявну інформацію, що свідчить про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, виявлену під час моніторингу господарських операцій, відображених у податкових накладних/розрахунках коригування, поданих для реєстрації в Реєстрі, у тому числі податкових накладних/розрахунках коригування, реєстрацію яких зупинено.
При цьому не може бути підставою для розгляду питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку згідно з пунктом 8 додатка 1 операція, відображена у податковій накладній/розрахунку коригування, дата реєстрації якої/якого у Реєстрі припадає на період, що перевищує 180 днів до дати прийняття рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку.
У разі отримання рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку платник податку має право подати на розгляд комісії регіонального рівня інформацію та копії відповідних документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством;
інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Якщо за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку вимогам пункту 8 додатка 1, комісією регіонального рівня прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, в такому рішенні зазначається:
актуальна інформація щодо податкової інформації, що стала підставою для розгляду питання про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та ризикових операцій, відображених у попередньому рішенні про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту;
інформація щодо операцій, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування, дата подання для реєстрації в Реєстрі яких не раніше 180 днів до дати прийняття попереднього рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку. До такої інформації не застосовуються вимоги абзацу дев`ятого цього пункту.
У разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, визначених абзацом одинадцятим цього пункту, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття (додаток 4).
У рішенні про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (додаток 4) за результатами розгляду інформації та копій документів, надісланих відповідно до абзацу восьмого цього пункту, комісія регіонального рівня у відповідних полях рішення зазначає детальну інформацію, за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, зазначає/обирає з переліку документ/документи, не наданий/не надані платником податку, який може/які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку.
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Якщо комісією регіонального рівня протягом семи робочих днів, що настають за датою надходження зазначеної інформації та документів, не прийнято відповідного рішення, платник податку виключається з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Згідно з положеннями додатку 1 Порядку № 1165 «Критерії ризиковості платника податку на додану вартість»:
1. Платника податку на додану вартість (далі платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово-господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банку/небанківського надавача платіжних послуг, крім рахунків у Казначействі (крім бюджетних установ).
6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України, з урахуванням вимог підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, визначається ДПС та затверджується відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Наказом Державної податкової служби України від 11.01.2023 № 17 затверджений довідник кодів податкової інформації (далі Наказ № 17). Даний Наказ № 17 містить 18 кодів: від придбання і постачання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання, до керівника та/або особи, яка має право підпису (посадова особа платника податку), є особою, яка займає аналогічну посаду більше ніж у п`яти (включно) платників податку.
Довідник кодів податкової інформації, яка є підставою для прийняття рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку включає, зокрема:
- 13 - придбання товарів (послуг) у платника(ів) податку, щодо якого(их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку;
- 14 - постачання товарів/послуг за рахунок сформованого реєстраційного ліміту (сумнакл) у зв`язку з придбанням товарів, не пов`язаних з господарською діяльністю.
Спірне рішення прийнято з огляду на відповідність позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
Як попередньо судом встановлено, позивача віднесено до Критеріїв ризиковості платника податку через відповідність пунктам 13, 14 довідника кодів податкової інформації.
Однак, жодних доказів проведення перевірки, аналізу баз даних, аналізу актів перевірки контрагентів позивача документи, подані до відзиву, не містять.
Пояснень на підставі яких документів члени Комісії дійшли висновку про відповідність позивача пунктам 13, 14 довідника кодів податкової інформації не надано.
Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
В якості доказів, на підставі яких винесено оскаржуване рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідачем не надано жодних доказів.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача
Також спірне рішення не містить даних щодо того, які саме документи складені з порушенням законодавства, які вимоги законодавства порушено при складанні документів та яких документів не вистачає для прийняття рішення про невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості. Крім того, судом не встановлено, що спірне рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку було прийнято саме за результатами розгляду інформації та копій документів, як того вимагає Порядок № 1165.
Крім того, спірне рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних не містить посилань на матеріали (документи), на підставі яких ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» включено до переліку ризикових платників податків.
З урахуванням положень наведених норм суд зауважує, що комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже, контролюючий орган має попросити у платника податку документи та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.
Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Отже, спірне рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
Суд вказує, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17.
Суд наголошує, що будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, повинні містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено.
Головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відповідачем не надано суду доказів подання на реєстрацію податкової накладної, внаслідок перевірки якої встановлено відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків.

Зі змісту оскарженого рішення слідує, що воно прийнято не за наслідками подання позивачем податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації, що має передувати моніторингу платника податку, моніторингу такої накладної/розрахунку коригування, а у зв`язку з наявною податковою інформацією, що отримана з баз даних ДПС під час виконання функцій контролю, що не передбачено пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податків.

Верховий Суд у пункті 65 постанови від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що комісія контролюючого органу, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування, має обґрунтувати суду на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

У постанові від 22.07.2021 у справі №520/480/20 Верховний Суд зауважив, що саме лише посилання ГУ ДПС про те, що аналіз діяльності платника податків свідчить про наявність ризиків маніпулювання показниками податкової звітності та даними Єдиного реєстру податкових накладних, а також мінімізації платежів до бюджету, без належного обґрунтування і документального підтвердження, не може свідчити про відповідність рішення критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень і закріплені у частині другій статті 2 КАС України.

У свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Правила щодо допустимості доказів врегульовані статтею 74 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд зауважує, що наявна у контролюючих органів податкова інформація про ризиковість здійснення господарських операцій платника податків має ґрунтуватися на належних та допустимих доказах, у цьому випадку, на підставі відповідного акта перевірки з відображеними у ньому фактами допущення порушень позивачем чинного податкового законодавства України.

Впродовж розгляду справи відповідач не надав жодного доказу, який би досліджувався в ході засідання комісією, і який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Крім того, як встановлено судом, в графі ''Ненадання платником податку копій документів, які можуть свідчити про невідповідність критеріям ризиковості платника податку'' спірного рішення від 27.06.2024 відповідачем не зазначено конкретних документів, які не надано позивачем, а саме не зазначено, щодо яких операцій (тип операції, код ДКППО, період здійснення), які зазначені у рішенні не надано певних документів, оскільки у рішенні зазначено про різні операції, а не про одну.

Водночас, висновок контролюючого органу про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку ґрунтується на тому, що серед контрагентів позивача є суб`єкти господарювання, які здійснюють сумнівні господарські операції, проте негативна податкова інформація стосується не господарської діяльності позивача, а його контрагентів.

Верховний Суд у постановах від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20 та від 05 січня 2021 року у справі №640/11321/20 зазначав, що при вирішенні спорів такої категорії суди попередніх інстанцій, з огляду на правове регулювання і характер цих відносин, мають досліджувати і надавати оцінку змісту оскаржуваного рішення, змісту протоколу засідання комісій та наданих податковим органом документів, порядку прийняття рішення та повноваженням комісії контролюючого органу.

Також суд касаційної інстанції зазначав, що Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органів наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на них законодавством завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, має обґрунтувати суду, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку, та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.

За викладених обставин, суд робить висновок про протиправність оскаржуваного рішення відповідача, як такого, що прийнято останнім не у спосіб, передбачений законодавством України.

З огляду на бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 року у справі №640/11321/20.

Відповідно до п. 6 Порядку №1165 у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Таким чином, ефективним способом захисту прав позивача є задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Дніпропетровській області №38036 від 27.06.2024 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку; та, як наслідок, зобов`язання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області виключити ПП «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, суд робить висновок про задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд вказує на наступне.

Частиною 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Іншого порядку розподілу судових витрат Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI передбачає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, суд зазначає, що при вирішенні питання про відшкодування витрат враховані критерії, відповідно до яких визначається розмір витрат на оплату послуг адвоката, встановлені частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, між адвокатом Корєєвим Є.В. і Приватним підприємством «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» укладено договір про надання правничої допомоги від 05.08.2024 та додаткову угоду №1 від 21.08.2024 до вказаного договору, згідно якої визначено розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із даною справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів та інше, а саме:

1) Вивчення та аналіз матеріалів з питань відповідності платників податків критеріям ризиковості платника податку, аналіз законодавчих актів (змін положень Податкового кодексу України); пошук та вивчення судової практики для формування правової позиції; складання і подання документів захисту до суду першої інстанції (Дніпропетровського окружного адміністративного суду) (позовної заяви, доказів (документів), що підтверджують та обґрунтовують порушення законних прав і інтересів, в тому числі їх систематизація); представництво інтересів у суді першої інстанції (Дніпропетровському окружному адміністративному суді); складання і подання інших процесуальних документів (відповіді на відзив, заперечень, підготовка і подання доказів в обґрунтування заперечень, письмових пояснень, заяв, клопотань тощо); направлення документів учасникам справи та подання їх до суду першої інстанції (Дніпропетровського окружного адміністративного суду) - 15000 грн.;

2) Складання і подання документів захисту (аналіз рішення суду першої інстанції, апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу, підготовка і подання доказів в обґрунтування заперечень) та представництво інтересів у суді апеляційної інстанції - 10000 грн.

На підставі даної угоди позивачем на адресу адвоката було сплачено суму в розмірі 15000,00 грн, відповідно до платіжної інструкції №1788 від 21.08.2024, та підтверджує розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката.

Водночас, суд зауважує, що представник відповідача до суду надав заперечення на заяву щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник контролюючого органу зазначив, що надані позивачем документи щодо обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу (договір про надання правничої допомоги від 05.08.2024, додаткова угода №1 до Договору від 05.08.2024 від 21.08.2024) складені на підставі розрахунків самого позивача та/або адвоката позивача, не підтверджені об`єктивними та належними доказам. Адже, інших документів на підтвердження своєї позиції стороною позивача не надано. При цьому, в Договорі про надання правової допомоги від 05.08.2024 викладено лише стандартні загальні фрази, без жодних посилань на конкретні обставини даної судової справи, документи тощо. Жодних інших документів, які підтверджували би обсяг наданих адвокатом позивачу у даній справі робіт для визначення достовірного розміру витрат на правничу допомогу, що підтверджували б фактичний розмір таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, з вказанням часу, затраченого ним на виконання конкретної роботи, здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) не надано. Крім того, в додатковій угоді №1 до Договору від 05.08.2024 року від 21.08.2024 року не зазначено конкретно скільки часу було затрачено представником позивача на виконання зазначених в ній робіт.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумним та виправданим, що передбачено уст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, судом враховано, що спірні правовідносини є такими, що вимагали ретельної підготовки та вивчення значного обсягу документів, а тому, підготовка до вказаної справи вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також потребувала витрат значного обсягу часу.

Водночас, слід зазначити, що вирішуючи питання щодо відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Зазначені висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.11.2021 у справі №420/1109/21.

У розглянутому випадку, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, враховуючи, що предметом розглянутого спору є справа незначної складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 5000,00 грн.

Крім того, суд зазначає, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 3028,00грн, що документально підтверджується платіжною інструкцією №1762 від 05.08.2024.

Втім, позивач у цій справі звернувся з позовом, в якому фактично заявлено одну вимогу немайнового характеру, за подання якого, з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження ставки у зв`язку з поданням позову через систему Електронний суд, згідно вимог п. п. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" мало би бути сплачено 2422,40 грн.

Відтак, сума у розмірі 605,60 грн є надмірно сплаченою, та яка згідно п.п. 1 п. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила.

Отже, сплачений позивачем судовий збір у сумі 2422,40 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» (вул. Троїцька, буд. 20А, м. Дніпро, 49001, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, буд. 17А, м. Дніпро, 49005, код ЄДРПОУ ВП 44118658) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №38036 від 27.06.2024 про відповідність платника податку - Приватного підприємства «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ», критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виключити Приватне підприємство «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Приватного підприємства «НВП «МЕТАЛУРГМАШРЕМОНТ» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський