Справа № 360/807/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року справа №360/807/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року (повне судове рішення складено 10 вересня 2024 року у м. Дніпро) у справі № 360/807/24 (суддя в І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

09.07.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 складової грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 3 квітня 2019 року, починаючи з 01 жовтня 2022 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 складову грошового забезпечення, а саме підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого абзацом 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 3 квітня 2019 року, починаючи з 01 жовтня 2022 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що згідно з службовим посвідченням співробітника Служби судової охорони серії НОМЕР_1 від 27.09.2023 він дійсно перебуває на Службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області та перебуває на посаді провідного спеціаліста (заступника командира відділення) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області та йому присвоєно спеціальне звання капітан Служби судової охорони.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03 квітня 2019 року співробітники Служби судової охорони, які виконують свої функціональні обов`язки безпосередньо щодо забезпечення особистої безпеки суддів, передбачені статтею 162 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», мають право на підвищення місячного грошового забезпечення в розмірі до 100 відсотків посадового окладу. Проте позивач жодного разу відповідної доплати не отримав.

Листом № 41.07-323 від 07.03.2024 Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київські області повідомило, що ОСОБА_1 у період з 01.10.2022 по теперішній час здійснює свої посадові обов`язків з забезпечення особистої безпеки судді Вищого Антикорупційного суду України, проте наказів щодо збільшення грошового забезпечення позивачу в розмірах до 100 відсотків від посадового окладу за весь проміжок часу до фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони в місті Києві та Київській області не надходило.

Також відповідач послався на те, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого пунктом 13 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, починаючи з 01 квітня 2024 року по день ухвалення рішення судом 10 вересня 2024 року.

Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у місті Києві та Київської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 підвищення посадового окладу до 100 відсотків за час виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, передбаченого пунктом 13 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384, починаючи з 01 квітня 2024 року по день ухвалення рішення судом 10 вересня 2024 року.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Пунктом 13 розділу ІІ Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2020 № 384 (далі - Порядок № 384) визначено, що співробітникам, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, посадові оклади підвищуються до 100 відсотків посадового окладу.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, керувався саме цією нормою, проте, не звернув увагу, що п. 13 Порядку № 384 не передбачає такого обов`язку щодо підвищення посадового окладу, а встановлює граничну межу можливого його підвищення.

Зазначене узгоджується з п. 14 розділу ІІ Порядку № 384, згідно якого відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіальним управлінням Служби.

Отже, відповідач під час здійснення виплат позивачу правомірно застосовував розміри посадових окладів, затверджених постановою КМУ № 289.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 згідно з службовим посвідченням співробітника Служби судової охорони серії НОМЕР_1 від 27.09.2023 та матеріалами особової справи перебуває на Службі в Територіальному управлінні Служби судової охорони у місті Києві та Київській області на посаді провідного спеціаліста (заступника командира відділення) підрозділу особистої безпеки суддів Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області та йому присвоєно спеціальне звання капітан Служби судової охорони.

Позивачем було надіслано запит до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області, щодо: 1) періоду, коли позивач виконував свої функціональні обов`язки щодо безпосереднього забезпечення особистої безпеки суддів; 2) чи було нараховано та виплачено підвищення грошового забезпечення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу 2 ПКМУ № 289 від 3 квітня 2019 року, у разі невиплати повідомити підстави.

Листом № 41.07-323 від 07.03.2024 та доданою довідкою від 07.03.2024 Територіальне управління Служби судової охорони в м. Києві та Київські області повідомило, що ОСОБА_1 у період з 01.10.2022 по теперішній час здійснює свої посадові обов`язків з забезпечення особистої безпеки судді Вищого Антикорупційного суду України, проте наказів щодо збільшення грошового забезпечення позивачу в розмірах до 100 відсотків від посадового окладу за весь проміжок часу до фінансово-економічного відділу Територіального управління Служби судової охорони в місті Києві та Київській області не надходило.

Також Територіальне управління Служби судової охорони у своїй відповіді, посилаючись на пункт 14 розділу 2 Порядку № 384, який регламентує порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України № 384 від 26 серпня 2020 року, зазначає, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби. Відповідач до суду також надав довідку від 05.08.2024 № 139 про грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з січня 2024 року по липень 2024 року, в якій про виплату позивачеві підвищення посадового окладу не значиться.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд вказав, що Порядком № 384 встановлено підвищення грошового забезпечення співробітникам ССО до 100 відсотків посадового окладу співробітникам Служби, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду. Відсоток такого підвищення посадового окладу встановлюється наказом Служби або її територіального управління.

Позивач у спірний період здійснював функції щодо забезпечення особистої безпеки судді, що є підставою для виплати йому підвищення, встановленого п.13 Порядку № 384.

Проте, з такими висновками місцевого суду не може погодитись судова колегія апеляційного суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402) Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах (частина перша); Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України (частина друга); Служба судової охорони складається з центрального органу управління та територіальних підрозділів Служби (частина четверта); територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи (частина шоста); фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома).

На підставі частини першої статті 165 Закону № 1402 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Як визначено частиною другою статті 165 Закону № 1402 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

На виконання частини другої статті 165 Закону № 1402 постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 № 289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» (далі - Постанова № 289) затверджені схеми посадових окладів, тарифних розрядів і коефіцієнтів за основними посадами і спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони та встановлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Пунктом 2 Постанови № 289 встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно із схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони та схемою тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони, затверджених цією постановою; порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується Державною судовою адміністрацією.

Відповідно до абзацу третього підпункту 1 пункту 3 Постанови № 289 надано право Голові Служби судової охорони в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони установлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу.

Механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони визначений Порядком № 384.

Згідно з пунктами 4-7 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення; 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) надбавка за стаж служби.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) підвищення посадового окладу; 2) надбавки; 3) доплати; 2 4) премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: 1) винагороди; 2) допомоги.

На підставі пункту 10 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку № 384 посадові оклади співробітників затверджуються в штатних розписах (штатах) центрального органу управління Служби/територіального управління Служби у розмірах, визначених відповідно до додатку 3 до Постанови № 289.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 384 розмір посадового окладу співробітнику встановлюється наказом по особовому складу з дня, коли співробітник прийняв справи й посаду та приступив до виконання обов`язків за посадою.

На підставі пункту 13 розділу ІІ Порядку № 384 співробітникам, на яких покладено виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду, посадові оклади підвищуються до 100 відсотків посадового окладу.

Пунктом 14 розділу ІІ Порядку № 384 визначено, що відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду на підставі мотивованого подання безпосереднього керівника та встановлюється відповідним наказом Служби або територіального управління Служби.

Відповідно до пункту 16 розділу ІІ Порядку № 384 підвищення посадових окладів обчислюється окремо за кожною підставою виходячи з розмірів посадових окладів без урахування іншого підвищення та утворює нові розміри посадових окладів. Надбавки, доплати та премії обчислюються у відсотках від новоутворених (з урахуванням підвищень) розмірів посадових окладів. Підставою для встановлення підвищень посадового окладу є наказ по особовому складу із зазначенням відсотка підвищення.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що Голові Служби судової охорони надано право, а не встановлено обов`язок, в межах асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони, встановлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей, працівників суду в розмірі до 100 відсотків посадового окладу.

При цьому, відсоток підвищення посадового окладу визначається кожному співробітнику індивідуально, залежно від виконання завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

Підставою для встановлення підвищення посадового окладу, визначеного п.13 розділу ІІ Порядку № 384, є мотивоване подання безпосереднього керівника та для виплати, відповідно, наказ Служби або територіального управління Служби.

Як свідчать матеріали справи, позивач дійсно у період з 01.10.2022 по теперішній час забезпечує особисту безпеку судді відповідно до своїх функціональних обов`язків.

Проте, суду не надано доказів, що в спірний період безпосередній керівник позивача звертався з поданням про підвищення посадового окладу ОСОБА_1 відповідно до п.13 розділу ІІ Порядку № 384 з визначенням відсотку підвищення посадового окладу залежно від виконання позивачем завдань із забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

Само по собі виконання своїх безпосередніх обов`язків позивачем щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей не є підставою для обов`язкового встановлення підвищення його посадового окладу до 100 відсотків, про що свідчать приписи п.14 розділу ІІ Порядку № 384 та абз.3 пп.1 п. 3 Постанови № 289.

Крім того, відповідно до абз.3 пп.1 п. 3 Постанови № 289 таке підвищення є правом, а не обов`язком відповідача, причому лише в межах бюджетних асигнувань, що виділяються на утримання Служби судової охорони, установлювати підвищення за виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їх сімей.

За таких обставин підстави для задоволення адміністративного позову відсутні.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат по справі не здійснюється.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року у справі № 360/807/24 скасувати.

Прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони в м. Києві та Київській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Повне судове рішення 12 грудня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

А. В. Гайдар