Справа № 640/32198/21
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулись ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з позовом до Міністерства охорони здоров`я України, третя особа - Національна комісія, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просили визнати протиправним та нечинним наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням".

В обґрунтування позовних вимог, позивачі вказують, що є працівниками Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 04.10.2021 Міністерством охорони України прийнято наказ № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням". Як зазначають позивачі, оскільки їх посади (головний спеціаліст відділу контрольних перевірок в сфері комунальних послуг Управління Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, начальник управління цінової та тарифної політики у сфері електроенергетики Депаратаменту із регулювання відносин у сфері енергетики Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, заступник начальника управління - начальник відділу розвитку електричних мереж Управління інвестиційної політики та технічного розвитку Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) підпадають під дію оскаржуваного наказу, останній є такими що винесений без урахування фактичних обставин у яких перебувають вони та інші люди, а саме чітко в ньому не має переліку постійних та тимчасових протипоказань до щеплення, а також довідки, яка дозволяє працювати без щеплення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.11.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

15.12.2022 набрав чинності Закон України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду".

Відповідно до абзаців 1-3 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного закону, Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя, а до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 справу прийнято до розягляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.09.2023, суддю Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_4 було звільнено за власним бажанням.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.12.2023 справу прийнято до провадження та розпочато розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

24.05.2024 підготовче провадження було закрито та за клопотанням сторін продовжено розгляд справи по суті в порядку письмового провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 р. у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне зґясування всіх обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

29.11.2024, під № 47297 до суду від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшов відзив на апеляційну скаргу.

04.12.2024, під № 47856 відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні апелянти та їх представник вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому зсаданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Представники третьої особи у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 04.10.2021 Міністерством охорони України прийнято наказ № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням", відповідно до якого, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники:

1.Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2.Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3.Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Як зазначають позивачі, їх посади (головний спеціаліст відділу контрольних перевірок в сфері комунальних послуг Управління Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, начальник управління цінової та тарифної політики у сфері електроенергетики Депаратаменту із регулювання відносин у сфері енергетики Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, заступник начальника управління - начальник відділу розвитку електричних мереж Управління інвестиційної політики та технічного розвитку Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики Національної комісії, що здійснює регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) підпадають під дію оскаржуваного наказу

Незгода позивачів з вказаним наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, обумовило на звернення до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що оскаржуваний наказ, яким затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням було прийнято проти поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.03.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тож, втрата чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, виключає можливість застосування обраного позивачем способу захисту його порушеного права та визнання повторно протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю судом наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Натомість, апелянти вважають вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк:

- позивачі/скаржники є безпосередніми учасниками трудових відносин в якості працівників центрального органу виконавчої влади, а також його територіального органу, до яких у спірний період підлягали застосуванню положення Наказу МОЗ № 2153;

- відповідачем не приймалось рішення про визнання наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 таким, що втратив чинність;

- натомість, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25 лютого 2022 року за № 380, дію оскаржуваного наказу МОЗ № 2153, було тимчасово зупинено до завершення воєнного стану в Україні. Таким чином, оскаржуваний нормативно-правовий акт станом на сьогодні є чинним та тимчасово зупиненим, при цьому, зупинення дії нормативно-правового акту та втрата ним чинності - це різні за своєю природою та наслідками правові поняття, які слід чітко розмежовувати задля досягнення принципу юридичної визначеності. Втрата чинності передбачає постійне припинення юридичної сили нормативно-правового акту, що робить його недійсним. Натомість, зупинення дії нормативно-правового акту - це тимчасове припинення застосування нормативно-правового акту без його скасування. Нормативно-правовий акт, дію якого зупинено, залишається в юридичній системі, але тимчасово не застосовується до моменту його відновлення. При цьому, нормативно-правовий акт, який втратив чинність, повністю виключається з правової системи, та не може бути використаний у правових відносинах без повторного прийняття відповідного нового нормативно-правового акта;

- апелянт вважає, що судом першої інстанції не було взято до уваги, що оскаржуваним наказом вже були порушені права позивачів, а саме, право позивачів на народне волевиявлення шляхом безпосередньої демократії а також їх право на працю. Тимчасове зупинення дії зазначеного наказу не призвело до поновлення порушених прав та захисту законних інтересів позивачів, та у подальшому, після завершення воєнного стану в Україні та відновлення дії Наказу МОЗ № 2153, призведе до суттєвого їх порушення;

- позивачі внаслідок прийняття Наказу МОЗ № 2153, будучи безпосередніми учасниками трудових відносин в якості працівників центрального органу виконавчої влади, зазнали протиправного втручання в їх право на працю, через примушування до щеплення, яке проводиться в порушення закону, через що, були позбавлений можливості заробляти собі на життя власною працею, а також були піддані дискримінації за ознакою стану здоров`я, тому їх порушені права підлягають захисту та відновленню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 264 КАС України, право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт.

Відповідно до ч. 9 ст. 264 КАС України, суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

04.10.2021 Міністерством охорони України прийнято наказ № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням", відповідно до якого, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: 1.Центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; 2.Місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів; 3.Закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Наказом Міністерством охорони України від 01.11.2021 № 2393 "Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" доповнено Перелік новими пунктами 4 - 6 такого змісту: "4.Підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади; 5.Установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів; 6.Підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83.".

Наказом Міністерством охорони України від 30.11.2021 № 2664 "Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" доповнено Перелік новими пунктами 7 - 9 такого змісту: "7. Органів місцевого самоврядування; 8. Закладів охорони здоров`я державної та комунальної форми власності; 9. Комунальних підприємств, установ та організацій.".

Поряд з цим, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 25.02.2022 року № 380 зупинено дію наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07 жовтня 2021 року за № 1306/36928, до завершення воєнного стану в Україні.

У подальшому, 27.06.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України відмінено карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

За положеннями ч. 3 ст. 264 КАС України, суд зазначає, що відповідно до загального правила дії нормативно-правових актів у часі, застосуванню підлягають тільки діючі (чинні) нормативно-правові акти, тобто ті, які набрали і не втратили чинності на момент застосування.

Слід зазначити, що оскаржуваний акт, який на момент, прийняття судового рішення у судовій справі, вже був не чинним, не підлягає повторно визнанню нечинним, в порядку ст. 264 КАС України, враховуючи приписи ч. 3 цієї статті, оскільки нормативний акт, що є нечиним не може бути оскаржений, а отже, і скасованим в судовому порядку.

Ураховуючи викладене, а також ту обставину, що оскаржуваний наказ, яким затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням було прийнято проти поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30.03.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що скасування наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» не буде мати на меті поновлення прав позивачів, які вони вважають порушеними, оскільки даний наказ є таким, що втратив свою чинність, як і сама постанова уряду, на виконання якої він був прийнятий.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає , що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Для відновлення порушеного права у зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав.

Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про правотворчу діяльність», дія нормативноправового акта чи окремого його структурного елемента може бути зупинена: 1) суб`єктом правотворчої діяльності, що прийняв (видав) відповідний нормативно- правовий акт, на визначений строк (термін), якщо існують обґрунтовані підстави для можливості відновлення їхньої дії після закінчення такого строку (терміну); 2) судом для забезпечення позову в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України (крім законів); 3) суб`єктом, визначеним Конституцією України та (або) законом, у встановлених Конституцією України випадках.

Суб`єкт правотворчої діяльності приймає рішення про зупинення дії окремого структурного елемента прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта шляхом прийняття (видання) нормативно-правового акта (окремої норми права у нормативно-правовому акті з відповідним предметом правового регулювання) в установленому цим Законом порядку із зазначенням підстав такого зупинення та строку (терміну), на який зупиняється відповідний структурний елемент нормативноправового акта.

Зупинення дії структурного елемента нормативно-правового акта на невизначений строк (термін) не допускається.

У разі припинення обставин, що були причинами для зупинення дії структурного елемента нормативно-правового акта, суб`єкт правотворчої діяльності може прийняти (видати) нормативно-правовии акт про дострокове відновлення дії зупиненого структурного елемента нормативно-правового акта.

Беручи до уваги, що хоча «зупинення дії» та «втрата чинності» нормативно-правового акта мають різний юридичним зміст, їхня схожість полягає в тому, що в обох випадках акт більше не виконує свої регуляторні функції, не застосовується і не створює юридичних зобов`язань на відповідний момент Це забезпечує однаковий правовий ефект - тимчасове чи остаточне припинення його дії.

Так, Наказ № 2153 не створює прав та обов`язків для суб`єктів, на яких він поширювався. Зупинення дії акта означає тимчасове припинення його застосування, а втрата чинності передбачає остаточне завершення його дії. Проте, на період, коли акт не діє (в обох ситуаціях) - не впливає на правовідносини. Тож, коли акт зупинений або втратив чинність, органи державної влади, суди та інші суб`єкти правовідносин не можуть посилатися на нього при вирішенні справ або прийнятті рішень.

Незалежно від того, чи це зупинення дії, чи втрата чинності, обидва механізми спрямовані на те, щоб позбавити нормативно-правовий акт можливості впливати на правовідносини.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо автоматичного відновлення дії оскаржуваного Наказу № 2153 після завершення воєнного стану в Україні, є суб`єктивними та ґрунтуються на припущеннях.

Крім того, в частині доводів апеляційної скарги про те, що тимчасове зупинення дії Наказу № 2153 не призвело до поновлення порушених прав та захисту законних інтересів позивачів, колегія суддів враховує, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», статей 34, 113 Кодексу законів про працю України та у зв`язку із зупиненням дії Наказу № 2153, НКРЕКП видала накази від 15.03.2022 № 87-к «Про зупинення дії наказу НКРЕКП від 08 листопада 2021 року № 615-к» (далі - Наказ № 87-к), від 15.03.2022 № 86-к «Про зупинення дії наказу НКРЕКП від 08 листопада 2021 року № 617-к» (далі - Наказ № 86-к), від 15.03.2022 № 85-к «Про зупинення дії наказу НКРЕКП від 08 листопада 2021 року № 616-к» (далі - Наказ № 85-к) якими: на підставі Наказу № 87-к, ОСОБА_2 , головного спеціаліста відділу контрольних перевірок в сфері комунальних послуг Управління НКРЕКП у м. Києві та Київській області, допущено до роботи з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні, а також їй оголошено простій з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з відсутністю організаційних умов, які зумовлені перерозподілом її посадових обов`язків між працівниками структурного підрозділу. на підставі Наказу № 86-к, ОСОБА_3 , заступника начальника управління - начальника відділу розвитку електричних мереж управління інвестиційної політики Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики, допущено до роботи з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні, а також їй оголошено простій з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з відсутністю організаційних умов, які зумовлені перерозподілом її посадових обов`язків між працівниками структурного підрозділу; на підставі Наказу № 85-к, ОСОБА_1 , начальника управління цінової та тарифної політики у сфері електроенергетики Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики, допущено до роботи з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні, а також йому оголошено простій з 01.03.2022 на час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з відсутністю організаційних умов, які зумовлені перерозподілом його посадових обов`язків між працівниками структурного підрозділу.

Крім того, у зв`язку з відновленням проведення Регулятором планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) та необхідністю залучення ОСОБА_2 до проведення Управлінням НКРЕКП у м. Києві та Київській області планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок ліцензіатів НКРЕКП, наказом від 14.10.2022 № 600-к, припинила ОСОБА_2 простій з 17.10.2022. Також, наказом від 06.03.2023 № 83-к, у зв`язку зі збільшенням обсягу завдань, що покладені на управління інвестиційної політики та технічного розвитку Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики, до яких повинна бути залучена ОСОБА_3 , НКРЕКП припинила ОСОБА_3 простій з 07.03.2023.

Окрім цього, наказом від 06.03.2023 № 83-к, у зв`язку зі збільшенням обсягу завдань, що покладені на управління цінової та тарифної політики Департаменту із регулювання відносин у сфері енергетики, до яких повинен бути залучений позивач ОСОБА_1 , НКРЕКП припинила ОСОБА_1 простій з 07.03.2023.

Також, листом НКРЕКП від 06.03.2023 № 7/27-23, ОСОБА_1 був проінформований про необхідність заповнення вакантної посади заступника начальника управління - начальника відділу супроводження розвитку та забезпечення функціонування ринку електричної енергії Департаменту енергоринку, яка є рівнозначною займаній ним посаді.

Так, 06.03.2023 на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.03.2023, наказом НКРЕКП від 06.03.2023 № 84-к «Про переведення ОСОБА_1 », останнього з 07.03.2023 переведено на рівнозначну посаду заступника начальника управління - начальника відділу супроводження розвитку та забезпечення функціонування ринку електричної енергії Департаменту енергоринку.

Таким чином, з огляду на зазначене, Регулятором було виконано вимоги чинного законодавства та наказами № 85-к, № 86-к, № 87-к допущено з 01.03.2022 усіх позивачів до роботи.

Колегія суддів вважає, що втрата чинності постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, виключає можливість застосування обраного позивачами способу захисту порушеного права та визнання протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю судом наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням».

Отже, заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 09.12.2024.