Справа № 280/10081/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 280/10081/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року (суддя Сіпака А.В.) у справі №280/10081/24 за заявою Головного управління ДПС у Запорізькій області до Комунального підприємства «Управління капітального будівництва» про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулося до суду із заявою, в порядку ст.283 КАС України, в якій просило:

стягнути з Комунального підприємства УПРАВЛІННЯ КАПІТАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА, яке має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у сумі 3000 083 грн. 28коп., з яких

- з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 68 161 грн. 64 коп., які врахувати на р/р №UA0008001: отримувач - ГУК у Зап.обл./Запорізька обл/14060100; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

- з орендної плати з юридичних осіб у сумі 29 553 грн. 00 коп., які зрахувати на р/р №UA0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запоріжжя/18010600; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

- з земельного податку з юридичних осіб у сумі 202 368 грн. 64 коп., які зрахувати на р/р №UA0008479; отримувач - ГУК у Зап.обл./ТГ м.Запоріжжя/18010500; код отримувача (ЄДРПОУ) 37941997; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП).

В обґрунтування заявлених вимог податковий орган посилався на те, що за КП «Управління капітального будівництва», станом на дату звернення до суду, обліковується податковий борг, який виник внаслідок самостійно узгоджених підприємством але не сплачених податкових зобов`язань.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що провадження у справах, порушених за заявою податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень в порядку статті 283 КАС України, є окремим видом

судового провадження, відмінного від загального (позовного) провадження. При цьому, як зазначив суд першої інстанції, наявність спору про право, який може полягати у вигляді незгоди платника із розміром податкового боргу, який заявлено до стягнення, унеможливлює вирішення питання про стягнення податкового боргу, в порядку ст.283 КАС України. У спірному випадку, як зазначив суд першої інстанції, відповідачем заперечувалося наявність підстав для звернення податковим органом із заявою, в порядку ст.283 КАС України, зокрема, з підстав відсутності у підприємства податкового боргу, який заявлено до стягнення у спірному випадку. На підтвердження таких заперечень відповідачем були надані копії платіжних доручень, які свідчили про сплату підприємством податкових зобов`язань, самостійно визначених в поданих до контролюючого органу податкових декларацій. Крім цього, судом було встановлено, що в провадженні суду перебуває інша справа, яка розглядається за правилами позовного провадження та предметом спору в якій, зокрема, є стягнення податкового боргу по податкової декларації № від 18.02.2024, самостійно узгоджені суми податкових зобов`язань по якій є предметом стягнення і у цій справі.

З цих підстав суд першої інстанції дійшов висновку про наявність між сторонами спору про право, у зв`язку з чим, застосувавши висновки Верховного Суду у справі №640/1091/21 (постанова від 23.02.2023), відмовив в задоволенні позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення заяви. Фактично позиція податкового органу полягає в його праві на звернення із заявою, в порядку ст.283 КАС України, про стягнення податкового боргу. Скаржник зазначає, що у спірному випадку до стягнення заявлено самостійно узгоджені відповідачем податкові зобов`язання, які не були сплачені останнім у визначені законом строки. З приводу посилань суду першої інстанції на надані платіжні доручення, які свідчать про сплату відповідачем податкових зобов`язань, скаржник посилається на те, що сплачені відповідачем суми земельного податку зараховані в порядку черговості виникнення податкового боргу, а відтак надані платіжні інструкції не свідчать про відсутність у відповідача податкового боргу, який заявлено до стягнення у цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що Комунальне підприємство Управління капітального будівництва подало до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість № від 21.10.2024, в якій визначено суму податкового зобов`язання за вересень 2024 року у сумі 72980 грн. Згідно інтегрованої картки платника, податковий борг з податку на додану вартість становить: 72980 грн. нарахованих по декларації № 4818,46 грн. переплата, всього 68161,54 грн. Вказана податкова декларація доставлена до контролюючого органу 21.10.2024 о 15:46:26 год., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією № 2.

Комунальне підприємство Управління капітального будівництва подало до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 18.02.2024, в якій визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у сумі 354635,95 грн. з щомісячною сплатою 29553 грн. за січень листопад та 29552,95 грн. за грудень 2024 року.

Окрім того, Комунальне підприємство Управління капітального будівництва подало до контролюючого органу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № від 18.02.2024, в якій визначено суму податкового зобов`язання за 2024 рік у сумі 2428423,65 грн. з щомісячною сплатою 202368,64 грн. за січень листопад та 202368,65 грн. за грудень 2024 року.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, контролюючим органом вживалися заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку, а саме відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення була надіслана податкова вимога форми Ю № 0-0801 від 11.07.2024 на суму 147808,44 грн., яка була вручена відповідачу 18.07.2024.

Оскільки Комунальне підприємство Управління капітального будівництва не сплатило самостійно визначені податкові зобов`язання позивач звернувся до суду із заявою в порядку, передбаченому статтею 283 КАС України, про стягнення коштів за податковим боргом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як зазначено вище, відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявлені податковим органом вимоги про стягнення податкового боргу не можуть бути предметом розгляду в порядку, передбаченому ст.283 КАС України, з огляду на наявність спору щодо розміру податкового боргу, який заявлено до стягнення.

Погоджуючись з такими висновками суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Статтею 283 КАС України встановлені особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів, частиною першою якої передбачено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо, зокрема, стягнення коштів за податковим боргом.

Частинами четвертою та п`ятою статті 283 КАС України встановлено, що суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.

Тобто, як правильно зазначив суд першої інстанції, провадження у справах, порушених за заявою податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень в порядку статті 283 КАС України, є окремим видом судового провадження, відмінного від загального (позовного) провадження, а наявність спору про право унеможливлює розгляд справи за правилами, передбаченими ст.283 КАС України.

При цьому, суд першої інстанції правильно виходив з того, що спір про право в контексті застосування статті 283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині першій статті 283 КАС України.

Отже, заперечення платника щодо наявності податкового боргу, який заявлено до стягнення або незгода платника з розміром податкового боргу, який заявлено до стягнення, можуть свідчити про наявність у таких відносинах спору про право.

У свою чергу, виходячи із позицій сторін, суд зобов`язаний під час розгляду справи встановити наявність чи відсутність спору про право та в залежності від цього надати оцінку тому, чи може питання про стягнення податкового боргу бути вирішеним в порядку, передбаченому ст.283 КАС України.

У спірному випадку встановлено, що податковий борг, який заявлено до стягнення податковим органом, становить, зокрема, суму самостійно узгодженого але не сплаченого податкового зобов`язання з ПДВ по декларації з податку на додану вартість № від 21.10.2024.

За позицією податкового органу податковий борг з ПДВ, з урахуванням наявної переплати за минулі періоди, становить 68161,54 грн.

У свою чергу, відповідачем до суду було надано платіжну інструкцію №376 від 29.10.2024 про сплату ПДВ за вересень 2024 року у розмірі 73 000,0грн.

Надані докази, за позицією відповідача, свідчать про відсутність у підприємства податкового боргу з ПДВ, який заявлено податковим органом до стягнення.

Вказані обставини, як правильно зазначив суд першої інстанції, свідчать про наявність спору про право, в контексті ст.283 КАС України, оскільки стосуються правовідносин, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині першій статті 283 КАС України.

Жодних аргументів стосовно наявності чи відсутності у відповідача податкового боргу, з огляду на надану останнім платіжну інструкцію №376 від 29.10.2024, апеляційна скарга не містить, як і не містить спростування висновків суду першої інстанції в цій частині.

Також, під час розгляду цієї справи відповідачем долучено до матеріалів справи докази сплати 112196,14 грн. земельного податку, що підтверджуються платіжними інструкціями № 378 від 29.10.2024, № 377 від 29.10.2024, № 385 від 29.10.2024, № 384 від 29.10.2024 та № 379 від 29.10.2024.

З цими обставинами відповідач пов`язував неправильність визначення податковим органом податкового боргу по земельному податку.

У свою чергу, в апеляційній скарзі податковий орган зазначає те, що сплачені відповідачем суми земельного податку зараховані в порядку черговості виникнення податкового боргу, а відтак надані платіжні інструкції не свідчать про відсутність у відповідача податкового боргу, який заявлено до стягнення у цій справі.

Отже, ураховуючи надані відповідачем платіжні інструкції про сплату земельного податку, а також позицію податкового органу, встановленню та дослідження підлягають обставини, які свідчать про розмір податкової заборгованості по земельному податку, враховуючи як повноваження податкової служби щодо зарахування сплачених сум в порядку черговості виникнення податкового боргу, такі і наявність боргів підприємства минулих періодів, їх розмір та правильність зарахування податковим органом сплачених підприємством сум.

Тобто, і у випадку стягнення податкової заборгованості з земельного податку визначальним є встановлення правовідносин, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині першій статті 283 КАС України.

Крім цього, встановлені обставини справи свідчать про те, що у провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа №280/9871/24 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Комунального підприємства УПРАВЛІННЯ КАПІТАЛЬНОГО БУДІВНИЦТВА про стягнення податкового боргу з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах фінансових послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 334 246 грн 43 коп.

У зазначеній справі предметом є, серед іншого, наявність боргу, який виник внаслідок, в тому числі, самостійно поданої до контролюючого органу податкової декларації № від 18.02.2024, в якій визначено суму податку, що підлягала сплаті до бюджету за 2023 рік у розмірі 2428423,69 грн., з щомісячною сплатою 202368,64 грн. з січня по листопад та 202368,65 грн. за грудень 2024 року, що також визначений податковою вимогою форми Ю № 0-0801 від 11.07.2024 на суму 147808,44 грн., яка була вручена відповідачу 18.07.2024 та надіслання якої є однією з передумов звернення до суду із заявою про стягнення боргу з платника податків.

Тобто, питання стягнення з відповідача податкового боргу по орендній платі з юридичних осіб, який виник внаслідок самостійно узгоджених відповідачем податкових зобов`язань в декларації № від 18.02.2024, в тому числі у сумі 29 553 грн. 00 коп., який заявлено до стягнення у цій справі, вже перебуває на розгляді суду в іншій справі, яка розглядається за правилами позовного провадження та в якій буде надано оцінку наявності чи відсутності у підприємства податкового боргу, та наявності чи відсутності підстав для стягнення цього податкового боргу.

Таким чином, проаналізувавши встановлені у цій справі обставини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що заявлені податковим органом вимоги про стягнення податкового боргу не можуть бути предметом розгляду в порядку, передбаченому ст.283 КАС України, з огляду на наявність спору про право.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2024 року у справі №280/10081/24 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, які визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова складена у повному обсязі 12.12.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк