Справа № 277/1420/24
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/1420/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Сидорчука Володимира Миколайовича, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 21.08.2024 року та закриття провадження у справі

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2881923 від 21.08.2024 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, провадження у справі закрити, а також стягнути з ГУНП в Житомирській області на його користь сплачений судовий збір та повернути кошти в сумі 1391,00 грн., які були зняті з його карткового рахунку.

В позові зазначив, що 21.08.2024 pоку інспектором СРПП Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області Сидорчуком В.М. було винесено стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121 ч.5 КУпАП України. У постанові відповідач стверджує, що ним порушено п.2.3 ПДР.

На думку позивача зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

21.08.2024 року він, рухаючись на авто Форд Транзит в місті Звягелі по вулиці Коростенській при цьому був пристебнутим ременем безпеки, де і зупинився на вимогу поліцейського, який його звинуватив в тому, що він не був пристебнутий ременем, а лише мав на плечах ремінь від сумки з документами. Після того інспектор ОСОБА_2 попросив його вийти з автомобіля на зустрічну смугу, де ще стояло два екіпажі поліції. Підійшовши до першого екіпажу поліцейський попросив водійське посвідчення, згідно якого почав складати безпідставну, як він вважає постанову на нього, з якою він не погодився і відмовився від її підписання та ознайомлення. Примірника складеної постанови він не отримував. Про існування штрафних санкцій дізнався 14.10.2024 року від працівників ПриватБанку, які заблокували його картковий рахунок. Він не згоден із постановою та вважає, що складу адміністративного правопорушення у його діях не було.

Окрім того, вважає, що поліцейським винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням його прав, оскільки постанову винесено безпідставно «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено.

За таких умов він не мав часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, зокрема подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Поліцейський Сидорчук В.М. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області в судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також просила розгляд справи здійснювати без участі представника ГУНП.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, зокрема зазначила, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки інспектор Сидорчук В.М. виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху, а саме за порушення правил користування ременем безпеки. Вважає, що доказом встановлення вини позивача у порушенні правил дорожнього руху є винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Також представник ГУНП в Житомирській області переконана, що твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій останній суду не надав. Тому на її думку відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову, а позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до постанови серії ЕНА №2881923 від 21.08.2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Як визначено ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 126 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.3 в ПДР, а саме, що він керував автомобілем, будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив правила користування ременем безпеки, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення.

Посилань на будь-які докази оскаржувана постанова не містить.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачі обставин, на які посилається позивач не спростували, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надали.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі та вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання повернути йому кошти в сумі 1391,00 грн., які були зняті з його карткового рахунку за виконавчим провадженням, суд зазначає, що на момент стягнення з позивача коштів в рахунок оплати адміністративного штрафу юридична підстава для такого стягнення існувала - була чинною постанова про застосування штрафу. Надалі позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Отже, після набрання цим рішенням законної сили відповідна юридична підстава перестане існувати. Тому кошти у випадку набрання цим рішенням законної сили, повинні бути безспірно повернуті позивачу з державного бюджету.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Таким чином з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5, 9, 76, 77, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2881923 від 21.08.2024 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. В. Заполовський