Справа № 140/5998/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/5998/24 пров. № А/857/19048/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Обрізко І.М.,

Судова-Хомюк Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року (головуючий суддя Костюкевич С.Ф.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Луцьк у справі № 140/5998/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

06.06.2024 ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі Управління), в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії по втраті годувальника позивачу відповідно до статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень постанови КМУ від 11.11.2018 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі Постанова №988), із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) за остатньою штатною посадою з 01.12.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 06.05.2024 №3099д виданою Державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області»; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника позивачу за вислугу років відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень Постанови №988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) за остатньою штатною посадою, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі зазначеної довідки, з урахуванням раніше виплачених сум грошового забезпечення.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року позов задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою КМУ від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова №704) у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ. Суд першої інстанції вказав, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком. Суд першої інстанції вказав, що до моменту отримання належної довідки у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача. Суд першої інстанції наголосив, що право позивача на перерахунок пенсії є беззаперечним, а передумовою для його проведення є довідка видана Державної установи «ТМО МВС по Волинській області» від 06.05.2024 №3099д.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Управління подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року та в задоволенні позову відмовити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що помилковим є висновок суду першої інстанції, про застосування постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, яка набрала чинності 01.03.2018. Скаржник зазначає, що позивач проходив службу в органах міліції, перед звільненням зі служби займав посаду, яка прирівняна до посади «старший інспектор відділу поліції», а грошове забезпечення за цією посадою встановлене постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988. Скаржник стверджує, що застосовуючи до спірних правовідносин норми частини другої і третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ, відповідно до яких перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач набув право на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримала доводи апелянта щодо помилкового застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин Постанови № 704 та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України не відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію по втраті годувальника, як вдова померлого ОСОБА_2 , пенсію якого обраховано відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

За матеріалами справи, Міністерство внутрішніх справ України в особі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Волинській області» (ДУ «ТМО МВС України по Волинській області») підготувало та направило відповідачу нову довідку від 06.05.2024 №3099д про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки від 06.05.2024 №3099д розмір грошового забезпечення позивача за відповідною посадою, яку ОСОБА_2 займав на дату звільнення, за нормами, чинними на листопад 2019 року, становить: посадовий оклад 2 500,00 грн, оклад за спеціальним званням 1 800,00 грн, надбавка за стаж служби в поліції (40%) 1 720,00 грн, надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (44,91%) 2 703,58 грн, премія (62,58%) 5 459,22 грн, а всього 14 182,80 грн.

В подальшому 22.05.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою, у якій просила здійснити перерахунок та виплату пенсії по втраті годувальника на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 06.05.2024 №3099д.

Проте листом від 27.05.2024 №0300-0504-8/32560 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Волинській області» від 06.05.2024 №3099д, оскільки станом на дату звернення рішень Кабінетом Міністрів України щодо проведення перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям та деяким іншим категоріям громадян не приймалось, тому підстави для формування списків щодо видачі відповідних довідок відсутні.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII.

Статтею 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ закріплено, що всі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі, якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45), передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацами 1 та 2 п.5 Порядку №45 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до Постанови №988. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

При цьому у Додатку 2 до Порядку №45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 Постанови №103 та зміни до п. 5 і додатку 2 Порядку №45.

Також, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року по справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано п. 3 вказаної Постанови №103.

Отже, з 19 листопада 2019 року (дня набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/12704/18) п. 3 Постанови №103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.

11 листопада 2015 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №988 (набрала чинності 02 грудня 2015 року) якою затверджені схеми окладів за спеціальним званням поліцейських, схеми посадових окладів курсантів вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання та схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3 - 10.

Відповідно до ст. 94 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII та Постанови №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, наказом МВС України від 06 квітня 2016 року №260 затверджений Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі по тексту - Порядок №260).

Пунктом 3 Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з п. 11 Порядку №260 установлені такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (пункт 4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (пункт 5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (пункт 6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (пункт 7); надбавка за почесне звання «заслужений» (пункт 8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (пункт 9); доплата за вчене звання (пункт 10); доплата за службу в нічний час.

За змістом п. 13 Порядку №260 поліцейським у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, один раз на рік надається матеріальна допомога для оздоровлення в розмірі посадового окладу. Допомога для оздоровлення надається поліцейському за його рапортом, погодженим керівником фінансового підрозділу, в межах асигнувань на зазначені цілі.

Відповідно до п. 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону 2262-XII, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ.

Згідно п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Системний аналіз наведених норм у своєму взаємозв`язку дає підстави для висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган Пенсійного фонду України, так і відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22 квітня 2014 року у справі № 21-484а13, у постановах Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі № 686/15836/16-а та від 27 лютого 2019 року у справі №753/23503/16 та у постанові від 10 жовтня 2019 у справі № 553/3619/16-а.

Таким чином, саме з 19 листопада 2019 року - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/12704/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, у зв`язку з цим саме з цієї дати позивач має право на пенсійне забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановами № 988, № 260 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ .

Також, згідно частини другої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

При цьому, правом самостійно визначати розміри грошового забезпечення позивача, що враховуються під час перерахунку пенсії, відповідач не наділений, оскільки саме Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» наділена виключними повноваженнями щодо визначення у відповідних довідках складових грошового забезпечення, що враховуються під час перерахунку пенсії.

Отже отримавши довідку Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 06 травня 2024 року №3099д відповідач був зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача на підставі поданих документів у відповідності до ст. ст. 43, 51, 63 Закону №2262-ХІІ , проте таких дій не вчинив.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має беззаперечне право на перерахунок пенсії на підставі вищевказаної довідки, яка була подана до пенсійного органу.

Що стосується доводів скаржника щодо неправильного застосування норм матеріального права, то суд апеляційної інстанції погоджується з такими з огляду на таке.

Дійсно Постановою № 704, як це зазначено в п. 1, затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, додаткові види грошового забезпечення, а також розміри надбавки за вислугу років військовослужбовців і деяких інших категорії осіб, до яких позивач не відноситься, що зрештою останнім визнається в мотивах відзиву на апеляційну скаргу.

Тому право позивача на перерахунок пенсії передбачено не Постановою № 704, а Постановою № 988, на яку покликалась позивача в своїй позовній заяві і яку відповідач, з огляду на мотиви оскаржуваної відмови, відмовився застосувати до спірних правовідносин, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Поміж тим, право на перерахунок пенсії згідно Постанови № 988, як про це зазначено вище, виникає з 01.12.2019, а не з 01.04.2019, що судом першої інстанції також не було враховано.

Таким чином, за наведених вище обставин, на переконання суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про перерахунок пенсії позивача відповідач діяв свавільно, оскільки, з врахування принципу розподілу влади, здійснюючи свої дискреційні повноваження з певною свободою розсуду в обранні з кількох юридично допустимих рішень те, яке є найкращим за конкретних обставин, незаконно відмовив у проведенні перерахунку пенсії, чим порушив основний конституційний принцип верховенства права, згідно якого права та свободи людини визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оскільки рішення суду в частині стягнення судових витрат не є предметом апеляційного перегляду, а відтак в силу положень статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції такому аналізу не надає.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо беззаперечного права позивача на перерахунок пенсії, однак з неправильним застосуванням норм матеріального права, що є підставою скасування судового рішення та задоволення позову з тих підстав, що викладені у позовній заяві.

Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецеденту практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

Керуючись статтями 241, 243, 245, 308, 311, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року у справі № 140/5998/24 скасувати в частині визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та в цій частині позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не проведення з 01.12.2019 перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 06.05.2024 №3099д, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ ( в редакції, що діяла на час призначення пенсії), положень Постанови Кабінету Міністрів України №988, із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за остатньою штатною посадою на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Волинській області» від 06.05.2024 №3099д, з врахуванням виплачених щомісячних сум.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Н. М. Судова-Хомюк