Справа № 500/5960/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/5960/24

09 грудня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи, в якій просив:

визнати протиправною дію - рішення (лист №375 від 20.09.2024) Тернопільської обласної МСЕК №1 направити позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України та направлення медико-експертної справи позивача до ЦМСЕК МОЗ України,

зобов`язати скасувати рішення (за листом №375 від 20.09.2024) Тернопільської обласної МСЕК №1 направити позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України з направленням медико-експертної справи позивача до ЦМСЕК МОЗ України та прийняти відповідне рішення згідно чинного законодавства.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що порушуються соціальні права позивача, гарантовані Конституцією України.

Судовій перевірці у цій справі підлягає рішення Тернопільської обласної МСЕК №1 направити позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України з направленням медико-експертної документації позивача, начебто за поданою заявою, як вказано в листі №375 від 20.09.2024. До Тернопільської обласної МСЕК №1 позивач ніколи не звертався, звернення вх. №63 від 19.09.2024 Тернопільської обласної МСЕК №1 не надавав.

Позивач посилається на порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення та взагалі ніколи не звертався з письмовими заявами (запитами) до Тернопільської обласної МСЕК №1.

07.10.2024 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог:

Визнати протиправною дію - рішення Тернопільської обласної МСЕК №1 Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (Код ЕДРПОУ 03327204) направити позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України з направленням медико-експертної справи позивача до ЦМСЕК МОЗ України,

Зобов`язати скасувати рішення Тернопільської обласної МСЕК №1 Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи (Код ЕДРПОУ 03327204) направити позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України з направленням медико-експертної справи позивача до ЦМСЕК МОЗ України.

В додаткових поясненнях у справі від 07.10.2024 вказано, що 28.08.2024 позивач отримав від обласної МСЕК №1 довідку щодо ступеня втрати працездатності у відсотках, будь-яких інших документів не отримував, до 04.10.2024 до обласної МСЕК №1 не звертався.

08.10.2024 від позивача надійшли до суду додаткові пояснення у справі, де вказує, що відповідач проводячи МСЕ не надав позивачу індивідуальної програми реабілітації та рекомендації щодо можливих для особи-позивача за станом здоров`я видів трудової діяльності та умов праці, потреби у сторонньомудогляді, відповідних видівсанаторно-курортного лікування і соціального захисту для найповнішого відновлення усіх функційжиттєдіяльності особи. Таким чином не закінчивши МСЕ відповідач надіслав документацію позивача та направив його самого на повторний огляд до іншої юридичної особи, порушившивимоги процедури МСЕ.

Ухвалою суду від 08.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 КАС України встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

23.10.2024 від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

В заперечення вказує, що 28.08.2024 Тернопільська обласна МСЕК №1 заочно розглянула згідно клопотання позивача, що він "не має змоги безпосередньо прибути на огляд на МСЕК", медичну документацію (направлення на МСЕК форма №088/о), оформлену лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) КНП "Теребовлянська міська лікарня".

Відповідно до поданої медичної документації (направлення на МСЕК форма №088/о), довідки ВЛК №8628 від 01.07.2024, виписок із медичних карт стаціонарного хворого та з врахуванням вимог "Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності" затвердженого постановою КМУ №1317 від 03.12.2009, наказу МОЗ України від 05.09.2011 №561, наявна у позивача патологія призводить до обмеження здатності до пересування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., до самообслуговування 0-І ст., що на момент розгляду посильної документації не давало підстав для визнання його особою з інвалідністю.

Відповідно до наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012 табл.9 п.3.3.1 встановлено 15% втрати професійної працездатності "травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини", табл. 9 п.1.2 встановлено 10% втрати професійної працездатності "захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби" - довідка ВЛК №8628 від 01.07.2024.

19.09.2024 позивач з рішенням обласної МСЕК №1 не погодився, що підтверджується електронним зверненням позивача, яке надійшло на електронну пошту відповідача.

У своєму зверненні позивач просить: провести повторний огляд та винести нове рішення щодо надання йому групи інвалідності або згідно вимог чинного законодавства у 3 - денний строк всі наявні документи стосовно нього передати до комісії вищого рівня.

Відповідно до п. 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою КМУ №1317 від 2009, по оскарженню рішення, медико-експертна справа позивача направлена до комісії вищого рівня - Центральної МСЕК МОЗ України., про що ж було повідомлено позивача листом від 20.09.2024, вих. №375.

04.11.2024 позивачем подано до суду відповідь на відзив.

Дослідивши подані докази, судом встановлено наступні обставини.

28.08.2024 Тернопільська обласна МСЕК №1 заочно розглянула згідно клопотання позивача, що він "не має змоги безпосередньо прибути на огляд на МСЕК", медичну документацію (направлення на МСЕК форма №088/о), оформлену лікарсько-консультативною комісією (ЛКК) КНП "Теребовлянська міська лікарня".

За результатом розгляду поданої медичної документації (направлення на МСЕК форма №088/о), довідки ВЛК №8628 від 01.07.2024, виписок із медичних карт стаціонарного хворого, підстав для визнання позивача особою з інвалідністю не виявлено, наявна у позивача патологія призводить до обмеження здатності до пересування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., до самообслуговування 0-І ст.

Відповідно до наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012 табл.9 п.3.3.1 встановлено 15% втрати професійної працездатності "травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини", табл. 9 п.1.2 встановлено 10% втрати професійної працездатності "захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби" - довідка ВЛК №8628 від 01.07.2024.

Позивач з рішенням не погодився, бо вважає, що у нього присутні підстави для встановлення ІІІ групи інвалідності у зв`язку з чим 18.09.2024 надіслав заяву (клопотання) про повторний огляд і винесення нового рішення, яке отримане відповідачем 19.09.2024 вх. №63.

Зі змісту вказаної заяви (клопотання позивач просив ТОЦ МСЕ провести його повторний огляд та винести нове рішення щодо надання йому групи інвалідності або згідно вимог законодавства у 3-денний строк всі наявні документи стосовно ОСОБА_1 передати до комісії вищого рівня, яка у місячний термін проведе повторний огляд.

На звернення позивача вх. № 63 від 19.09.2024 Тернопільська обласна МСЕК №1 листом №375 від 20.09.2024 повідомила, що по оскарженню рішення направляє позивача на огляд до ЦМСЕК МОЗ України, згідно поданої заяви, медико-експертну справу надіслано на ЦМСЕК МОЗ України 20.09.2024.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317 затверджено Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій (пункт 4 Положення про медико-соціальну експертизу).

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (пункт 5 Положення про медико-соціальну експертизу).

Відповідно до пункту 20 Положення про медико-соціальну експертизу, наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 вересня 2011 року №561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

При огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії (пункт 1.10 Інструкції).

Відповідно до пункту 24 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, рішення Кримської республіканської, обласної, центральної міської комісії може бути оскаржене до МОЗ.

МОЗ за наявності фактів порушення законодавства про медико-соціальну експертизу доручає ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України" або Кримській республіканській, Київській та Севастопольській міським або обласній комісії іншої області повторно розглянути з урахуванням усіх наявних обставин питання, з якого оскаржується рішення, а також вживає інших заходів впливу для забезпечення дотримання законодавства під час проведення медико-соціальної експертизи.

Відповідно до пункту 13 Положення №1317, ДЗ "ЦМСЕК МОЗ України", зокрема проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, Київською та Севастопольською центральними міськими комісіями, і в разі необхідності скасовує їх.

Медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності. (пункт 17 Положення про медико-соціальну експертизу).

Суд встановив, що Тернопільська обласна МСЕК №1 по оскарженню рішення, направила на огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , 1969 р.н.

ОСОБА_1 28.08.2024 оглянутий Тернопільською обласною МСЕК №1 заочно, згідно клопотання хворого, що він "не має змоги безпосередньо прибути на огляд на МСЕК".

Згідно поданої медичної документації (направлення на МСЕК форма №088/о), довідки ВЛК №8628 від 01.07.2024, виписок із медичних карт стаціонарного хворого, відповідно до вимог "Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009., наказу МОЗ України від 05.09.2011 №561, наявна у нього патологія призводить до обмеження здатності до пересування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., до самообслуговування 0-І ст., що на момент розгляду посильної документації не давало підстав для встановлення інвалідності.

Відповідно до наказу МОЗ України №420 від 05.06.2012 табл.9 п.3.3.1 встановлено 15% втрати професійної працездатності "Травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини", табл. 9 п.1.2 встановлено 10%, втрати професійної працездатності "Захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби" - довідка ВЛК №8628 від 01.07.2024.

19.09.2024 позивач з рішенням не погодився та подав заяву (клопотання) про повторний огляд і винесення нового рішення за вх. №63.

По оскарженню позивачем рішення направляється на ЦМСЕК МОЗ України, згідно поданої заяви, про що було його повідомлено листом №375 від 20.09.2024 на звернення вх. №63 від 19.09.2024.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірність оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат за положеннями статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 09 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач:

- Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи (місцезнаходження: вул. Острозького князя, 6, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46025, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.