Справа № 760/24234/24
Суддя: Тесленко І. О.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/1384/2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді Тесленко І.О.,

за участі секретаря судового засідання Бережної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що близько 20 години 15.09.2024 він керував автомобілем Renault Megan реєстраційний державний номер НОМЕР_2 та рухався проспектом Відрадним у м. Києві. У автомобілі разом з ним перебували дружина ОСОБА_2 , неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Після проїзду залізничного переїзду, до автомобіля, яким він керував, ззаду почав швидко наближатися автомобіль патрульної поліції, на якому були увімкнені проблискові маячки синього та червоного кольору, у зв`язку з чим він зупинився біля правого краю проїзної частини. Після здійснення на вимогу працівників поліції зупинки транспортного засобу, до нього підійшли 2 працівники поліції, один з яких запитав чому він їду без увімкненого ближнього світла фар. Вийшовши з дозволу працівника поліції із транспортного засобу він переконався, що ближнє світло фар не працює та зауважив працівнику поліції, що перемикач світла фар у салоні автомобіля розташований у режимі «ближнє світло фар», а також, що при початку руху транспортного засобу ближнє світло фар було увімкненим та справним. При цьому він пояснив, що так як проїжджав освітленими вулицями міста, то не зауважив несправності ближнього світла фар. Таким чином спільно із працівниками поліції було встановлено, що незважаючи на те, що ним ближнє світло фар було увімкнено, воно не працювало через несправність, при цьому працівник поліції зауважив, що розмова записується. Водночас поліцейський 1 взводу 5 роти 1 бат. ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в м. Києві рядовий поліції Тимко Максим Михайлович розглянув справу про адміністративне правопорушення, склав постанову серії ЕНА № 3057984 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у якій зазначив, що «15.09.2024 о 20:07 він керував транспортним засобом в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, чим порушив п. 19.1 а ПДР - порушення водіями ТЗ викор. освітл. Приладів в темну пору, в умовах недостат. видимості, в тунелях», його пояснень у постанові не зазначив, запису розмови не долучив та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Вважає дану постанову ухвалену з порушенням вимог чинного законодавства, протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а притягнення його до відповідальності є безпідставним та незаконним, дії Відповідача такими, що суперечать чинному законодавству України та порушують його права. З врахуванням наведеного, просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3057984 від 15.09.2024 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Інших процесуальних дій не вчинялось.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 12 грудня 2024 року подав до суду заяву у якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 21 листопада 2024 року та 12 грудня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява у якій вона просила розгляд справи проводити без участі відповідача, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

04 листопада 2024 року відповідачем Департаменту патрульної поліції надано до суду відзив у якому зазначено, що вони вважають твердження Позивача, викладенні у позові, хибними, а позовні вимоги безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно до Постанови винесеної інспектором Тимко Максимом Михайловичем (далі - Інспектор), о 20 год 07 хв. у м. Києві, по бул. Вацвала Гавела, 103, Позивач керувала транспортним засобом «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_3 , без увімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив пункт 19.1 (а) Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. № 1306 (далі - ПДР), - чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Щодо правомірності винесення Постанови та притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно дотримуватись Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від відповідальності. Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху. Згідно до п. 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху по всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закриті території тощо), повинні грунтуватись на вимогах цих ПДР. Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Відповідно до п. 19.1 а) ПДР - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла. Частина 2 статті 122 КУпАП, визначає, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до положення ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 2 ст. 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до, пункту 2 розділу 3 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (надалі - інструкція № 1395), справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Зокрема постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених ч. 1 та ч. 2 даної статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Таким чином, Позивач порушивши правила користування зовнішніми освітлювальними приладами вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність якого передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, відповідно до останнього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. 00 коп. Під час несення служби 15.09.2024 о 20 год. 07 хв., Інспектором було виявлено транспортний засіб «Renault Megan», номерний знак НОМЕР_3 , який рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби (відео з нагрудного реєстратора Інспектора додається до відзиву). Інспектором було подано сигнал пуо зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію". Інспектор підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР на підставі ст, 32 Закону України «Про Національну поліцію» та п. 2.4. (а) ПДР. В ході розгляду справи Інспектором було прийнято рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності. Враховуючи викладене, оскаржувана постанова винесена у межах повноважень інспекторів патрульної поліції в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин у справі, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Також слід зазначити, що згідно частини 5 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі. У зв`язку з чим, просили у задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем Департаментом до Департаменту патрульної поліції надано суду диск з відеозаписом з портативного реєстратора інспектора.

25 листопада 2024 року позивачем було надано суду відповідь на відзив у якій останній зазначив, що він не погоджується із наведеними обґрунтуваннями з підстав, наведених у позовній заяві, а також наводить пояснення, міркування та аргументи щодо висловлених представником відповідача у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. У 5 абзаці 3 аркуша відзиву представник відповідача стверджує, що інспектором виявлено його транспортний засіб, який рухався без ввімкненого ближнього світла фар в темну пору доби та в дужках зазначає, що відео з нагрудного реєстратора інспектора додається до відзиву. Переглядом відеофайла 760-22434-24, який знаходився на долученому до відзиву диску (далі - відео відповідача), встановлено, що запис починається із представлення інспектора та запитання чому він рухається без уввімкненого ближнього світла фар. Отже, рух автомобіля без ближнього світла фар на відео не зафіксовано. Ураховуючи те (про що він зазначав у позовній заяві), що через гарну освітленність вулиць ліхтарями (підтверджується наданим відповідачем відео) він не бачив та не міг бачити відсутність ближнього світла фар під час руху, а тому особисто не може підтвердити рух транспортного засобу без ближнього світла фар. У 6 абзаці 3 аркуша відзиву представник відповідача стверджує, що інспектор належним чином представився. Така теза не відповідає обставинам справи. Дійсно, з відео відповідача (0:11-0:15) вбачається, що особа представилась: «Патрульна поліція, капітан (нерозбірливо)». Із пояснення до відео відповідача (0:01 - 0:14) можна припустити, що його прізвище ОСОБА_6 . Однак постанову стосовно нього винесено іншою особою - рядовим поліції Тимком М.М., який йому не представлявся. У 7 абзаці 3 аркуша відзиву стверджується, що постанова винесена в порядку та у спосіб, визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням усіх обставин справи. Процедура розгляду справи (стаття 279 КУпАП) передбачає представлення інспектора та роз`яснення його прав, однак як вбачається із відео відповідача Інспектор, який розглядав справу (Тимко М.М.), не представився. Крім того, жодним із поліцейських йому його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не роз`яснено. Таким чином процедуру розгляду справи порушено. КУпАП (ст. 280) вимагає, щоб під час розгляду справи були з`ясовані, серед іншого такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. На відео відповідача (0:16-0:21) наявні його пояснення про те, що він їде з ближнім світлом, що свідчить, що він був переконаний, що ближнє світло працювало. Його переконання ґрунтувалися на тому, що: ближнє світло фар працювало під час початку руху (його пояснення на відео відповідача 00:46-01:00, 03:07-03:18); автомобіль рухався по освітленій ліхтарями вулиці, що також вбачається із відео відповідача; покажчик роботи ближнього світла фар показував, що ближнє світло фар ввімкнене (відео відповідача 04:32-04:53). Найважливішою обставиною, яку повинен був врахувати інспектор під час розгляду справи є те, що лампи фар в режимі ближнього світла не горіли, незважаючи на те, що перемикач світла фар був увімкнутий у режимі «ближнє світло фар». Несправність ламп (системи зовнішніх освітлювальних приладів) підтверджується у тому числі одним із інспекторів (відео відповідача 0:46-01:00), а положення перемикача світла фар в режимі ближнього світла також зафіксовано на відео (07:22-07:38). Однак вказану обставину інспектор до уваги не взяв, сказавши, що це не має значення, про що свідчить саме відео відповідача (07:22-07:38). Його пояснень та відео до постанови не долучено, мотивів відхилення доводів не наведено. За умови врахування вказаних обставин справа повинна була б розглядатися за ч. 1 ст. 121 КУпАП, однак вона б підлягала закриттю у зв`язку з відсутністю його вини (він не знав про несправність та не міг її виявити з огляду на положення перемикача та наявність освітлення від вуличних ліхтарів). Отже, усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи інспектором не розглянуто. У поданому відзиві відповідачем не заперечено необхідність кваліфікації події за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а не за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що представником відповідача не надано суду жодного належного доказу його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а також правомірності дій інспектора.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Відповідно до Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3057984 від 15.09.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП; час та місце скоєння, суть і обставини правопорушення: 15.09.2024 20:07:29+- м. Київ, проспект Відрадний 103 +- водій керував тз в темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар чим порушив п.19.1.а ПДР - порушення водіями ТЗ викор. освітл. приладів в темну пору, в умов. недостат. видимості в тунелях (а.с. 11).

Відповідачем було надано до матеріалів справи оптичний диск з відеозаписом.

При цьому, суд зважає на те, що посилання на запис у оскаржуваній постанові відсутній. Тож, постанова не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства, статті 70 КАС України, він не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2018 у справі № 524/5536/17.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.п. «а» п.19.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої, зокрема: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв використовувати ввімкнені світлові пристрої під час руху транспортного засобу в темну пору доби.

Натомість, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем під часу руху транспортного засобу було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.

При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.

Суд також зауважує, що статтею 77 КАСУ встановлено процесуальний обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.

Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII встановлено основні повноваження поліції.

Як вбачається з п. 11ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.

Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №3057984 від 15.09.2024 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Також, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., згідно квитанції про сплату від 24.09.2024 року.

Частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на зазначене, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246 - 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №3057984 від 15.09.2024 року, якою притягнуто до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, буд. 3, ) за рахунок бюджетних асігнувань на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Тесленко