Справа № 440/13250/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Бойко С.С.

10 грудня 2024 р.Справа № 440/13250/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2024 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача Міністерства юстиції України від 30.04.2024 року № 1195/7 «Про відмову у задоволені скарги», зазначаючи, що оскаржуваний наказ порушує її конституційне право на розгляд скарги від 11.11.2023 року з урахуванням висновків судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 440/8/23 і надання обґрунтованої відповіді у встановлений законом строк.

В обґрунтування вимог позивачка, у тому числі зазначає, що після ухвалення рішення у справі № 440/8/23, 03.05.2023 року вона отримала лист Комунального підприємства «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради» від 03.05.2023 року № 04-06/161, з якого убачається, що ОСОБА_2 до 15:08 06.08.2021 року перебував у цьому медичному закладі на лікуванні, а тому реєстраційні дії з 10:25:22 по 12:11:22 були проведені без нього і, як наслідок, в реєстраційних справах в електронній формі та в документах приватного нотаріуса стосовно цих реєстраційних дій містяться підроблені документи.

Означена довідка була додатком до її апеляційної скарги на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.04.2023 року у справі № 440/8/23 та про їх наявність відповідач був обізнаний.

Позивачка вважає, що відповідач умисно прибрав із розгляду обставин, які є підставою для задоволення її скарги такі обставини: - на час реєстраційних дій об`єктами нерухомого майна, які 06.08.2021 року відчужив приватний нотаріус, користувалась неповнолітня ОСОБА_3 ; - ОСОБА_2 не звертався до органу місцевого самоврядування для отримання дозволу на відчуження 06.08.2021 року об`єктів нерухомого майна, якими користувалась неповнолітня ОСОБА_3 ; - на час реєстраційних дій 06.08.2021 року дарувальник ОСОБА_2 перебав на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Полтавська обласна клінічна лікарня ім. М.В. Скліфосовського Полтавської обласної ради».

Одночасно ОСОБА_1 до суду подана заява про забезпечення доказів, шляхом витребування у приватного нотаріуса Полтавського РНО Полтавської області Бєлаша Ю.Д.:

Оригіналів документів, які зберігаються у означеного приватного нотаріуса, стосовно реєстраційних дій 06.06.2021 року (отримання ОСОБА_4 свідоцтва про право власності № 338 від 06.08.2021 року) по об`єкту нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242: заяви, подані в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року;

Оригіналів документів, які зберігаються у означеного приватного нотаріуса, стосовно реєстраційних дій 06.06.2021 року (договір дарування № 339 від 06.08.2021 року) по об`єкту нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242: заяви, подані в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року;

Оригіналів документів, які зберігаються у означеного приватного нотаріуса, стосовно реєстраційних дій 06.06.2021 року (договір дарування № 340 від 06.08.2021 року) по об`єкту нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер 532455106:06:001:0106 за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242: заяви, подані в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року;

Оригіналів документів, які зберігаються у означеного приватного нотаріуса, стосовно реєстраційних дій 06.06.2021 року (договір дарування № 341 від 06.08.2021 року) по об`єкту нерухомого майна квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 242: заяви, подані в паперовій формі, документ про сплату адміністративного збору, запити державного реєстратора в паперовій формі та документи, отримані із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення доказів ОСОБА_1 зазначила, що докази, що забезпечуються, підтвердять протиправність оскаржуваного наказу та умисел відповідача приховати протиправність рішень державного реєстратора приватного нотаріуса Полтавського РНО Полтавської області Бєлаша Ю.Д. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та підробку ним разом з ОСОБА_4 документів, у тому числі правовстановлюючих.

Також позивачка зазначила, що означені документи у найближчий час будуть знищені приватним нотаріусом за строком їх зберігання, встановленим ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Правилами ведення нотаріального діловодства, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 2.12.2010 року № 3253/5.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів відмовлено.

Судове рішення вмотивовано відсутністю підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 від 02.11.2024 року про забезпечення доказів.

Не погоджуючись з ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.11.2024 року, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення заяви.

В обґрунтування вимогам апеляційної скарги позивачкою наведені доводи, по суті, аналогічні доводам, викладеним у заяві від 02.11.2024 року.

У відзиві на апеляційну скаргу Міністерство юстиції України просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення слід залишити без змін, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою ст. 115 КАС України суд забезпечує докази допитом свідків, призначенням експертизи, витребуванням та оглядом доказів, у тому числі за місцем їх знаходження, забороною вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язанням вчинити певні дії щодо доказів.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника колегія суддів зауважує, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Колегія суддів зазначає, що заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на її думку вказують на наявність ризику втрати цих документів, полягають у тому, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, які мстять відомості про зареєстровані речові права до 01.01.2013 року та за якими проведено реєстраційну дію зберігаються протягом трьох років і вона вважає, що до кінця 2024 року ці документи будуть знищені.

Колегія суддів вважає, що такі твердження позивачки ґрунтуються на припущеннях і не можуть слугувати достатньою підставою для забезпечення цих доказів відповідно до наведених положень КАС України.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відповідно до пунктів 14.1-14.4 розділу XIV Правил ведення нотаріального діловодства, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 2.12.2010 року № 3253/5, - документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса є власністю держави і перебувають у володінні та користуванні приватного нотаріуса у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності.

Приватний нотаріус зобов`язаний забезпечити надійне зберігання документів діловодства та архіву протягом усього строку здійснення ним нотаріальної діяльності (п. 14.1).

Архів приватного нотаріуса складають документи, створювані приватним нотаріусом у зв`язку із здійсненням ним нотаріальної діяльності, та сформовані у справи із зазначенням строків їх зберігання, за винятком документів поточного діловодства (п. 14.2).

Підготовка й оформлення нотаріальних документів та групування їх у справи для архівного зберігання приватного нотаріуса включають перевірку правильності формування документів у справи, наявність та відповідність вимогам законодавства документів, долучених до примірника нотаріально оформленого документа, а у передбачених законодавством випадках - копій з документів, які необхідні для вчинення нотаріальних дій, наявність печаток, підписів, номерів тощо, а також оформлення справ та відповідність їх номенклатурі (п. 14.3).

На зберігання до архіву приватного нотаріуса переходять справи нотаріальних документів постійного, тривалого (понад 10 років) зберігання в упорядкованому стані, а також закінчені у діловодстві документи довідкового та облікового характеру відповідно до затверджених номенклатурою справ (п. 14.4).

Додатком 32 до Правил ведення нотаріального діловодства визначена Типова номенклатура справ державної нотаріальної контори та приватного нотаріуса, розділом 32 02 якого «Вчинення нотаріальних дій» визначений довготривалий строк (75 років) зберігання: договорів відчуження земельних ділянок, у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна, та документи, на підставі яких вони посвідчувались; договорів відчуження земельних ділянок, у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна, та документи, на підставі яких вони посвідчувались; договорів відчуження квартир та документи, на підставі яких вони посвідчувались.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі № 440/13250/24.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 12.12.2024 року