Справа № 500/5656/24
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5656/24

05 грудня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до фізичної особи ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд cтягнути з відповідача податковий борг в розмірі 63096,85 грн, а саме:

по платежу земельний податок з фізичних осіб в сумі 423,10грн (основний платіж);

по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 62483,58грн (основний платіж);

по платежу податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 190,17грн (основний платіж).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскільки відповідач не сплачував узгоджені суми донарахувань згідно податкових повідомлень-рішень щодо нарахувань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, а також земельного податку, то у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами, з огляду на що податковий орган просить стягнути її в судовому порядку.

Відповідно до положень частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо відповідачем у позовній заяві, щодо якої відсутні підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження у справі, вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог частини третьої статті 171 КАС України та з огляду на початок роботи функціоналу для отримання доступу до інформації щодо місця реєстрації фізичної особи в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд", суддею 19.09.2024 сформовано відповідний запит та отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про відсутність у ньому відомостей про особу.

Судом скеровано запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

До суду надійшла відповідь з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області на запит Тернопільського окружного адміністративного суду, відповідно до якої вказано відомості щодо останнього місця проживання відповідача та які відповідають відомостям, зазначеним у позовній заяві податкового органу.

Ухвалою від 01.10.2024 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву та клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 11.10.2024 суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд даної судової справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

04.11.2024, представником відповідача подано відзив на позовну заяву із змісту якого слідує, що відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог, мотивуючи свою позицію тим, що суб`єкт владних повноважень у своєму позові не наводить жодної аргументації щодо правомірності винесених податкових повідомлень-рішень, по яких нібито наявний податковий борг. Також вказує, що відповідач не був обізнаний про існування у нього податкового боргу (арк. справи 47-52).

07.11.2024, представником позивача подано до суду відповідь на відзив з додатками, у якому податковий орган спростовуючи доводи представника відповідача вказав, що податкова вимога та податкові повідомлення-рішення від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, №0-1917-UA0036935, №0-1917-UA0036935, №0-1917-UA0036935, №0-1917-UA0036935 надіслані відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на його податкову адресу, повідомлену в податковий орган, а податкове повідомлення-рішення від 26.06.2023 №6-1909-UA0036935 вручене відповідачу особисто. Відтак позивач вказує про вжиття податковим органом всіх належних заходів в частині доведення інформування відповідача як про винесення податкових повідомлень-рішень, так і про винесення податкової вимоги, а тому податкові зобов`язання є узгодженими. Податковий орган вказує, що жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги або податкових повідомлень-рішень, чи вживати додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т. д.) щодо вручення податкової вимоги/податкового повідомлення-рішення платнику податків (арк. справи 53-59).

08.11.2024 представник відповідача подав до суду заяву про ознайомлення із матеріалами судової справи (арк. справи 60-61).

Інших заяв, в тому числі по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з таких мотивів та підстав.

З матеріалів справи слідує, що відповідач - ОСОБА_1 є платником податків та перебуває на податковому обліку в органах Головного управління ДПС у Тернопільській області.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, місцем проживання відповідача та його податковою адресою є: АДРЕСА_1 (арк. справи 56).

Судом встановлено, що у відповідача наявний податковий борг перед держаним бюджетом на загальну суму 63096,85грн за платежами: земельний податок з фізичних осіб 423,10грн (основний платіж); податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 622483,58грн (основний платіж) та податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 190,17грн (основний платіж).

Так, з матеріалів справи слідує, що нарахування відповідачу земельного податку з фізичних осіб в сумі 423,74грн (основний платіж) здійснено згідно податкового повідомлення-рішення від 26.06.2023 №6-1909-UA0036935 за 2023 рік, яке вручено відповідачу особисто (арк. справи 19) та доказів оскарження якого сторонами не представлено, а судом не здобуто.

Також, нарахування відповідачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості здійснено згідно податкових повідомлень-рішень від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 на суму 31985,20грн (з врахуванням наявної переплати сума становить 31985,06грн) за 2021 рік та від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 на суму 30498,52грн за 2020 рік (арк. справи 14), які надіслано відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. справи 17). Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень сторонами не представлено, а судом не здобуто.

Окрім цього, відповідачу також нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості згідно податкових повідомлень-рішень від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 на суму 73,45грн (арк. справи 15) за 2022 рік, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 на суму 48,92грн (арк. справи 16) за 2020 рік, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 на суму 67,80грн (арк. справи 16) за 2021 рік, які надіслано відповідачу на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. справи 17-18). Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень сторонами не представлено, а судом не здобуто.

Заявлена в позовних вимогах сума податкового боргу, окрім вказаних податкових повідомлень-рішень, підтверджується також наявними в матеріалах справи доказами, зокрема: довідкою про наявність податкового боргу (арк. справи 7), розрахунками сум позовних вимог з податкового боргу (арк. справи 8-10), світлокопіями інтегрованих карток платника податку з платежів «земельний податок з фізичних осіб» (арк. справи 24-25), «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» (арк. справи 23), «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» (арк. справи 21-22) а також інформацією з Реєстру об`єктів нерухомості (арк. справи 20).

Визначаючись щодо позовних вимог суд зазначає наступне.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є, зокрема фізичні особи, які є власниками житлової та/або нежитлової нерухомості.

Базою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України ).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до абзацу 7 підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Підпунктом 266.7.2. пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Об`єктами оподаткування земельним податком є - земельні ділянки, що перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), що знаходяться у власності (стаття 270 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 286.5 статті 286 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення (пункт 287.5 статті 287 Податкового кодексу України).

Пунктом 54.5 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 45 Податкового кодексу України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Приписами частини третьої статті 63 Податкового кодексу України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно із частиною п`ятою статті 63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, місцем проживання відповідача та його податковою адресою є: АДРЕСА_1 (арк. справи 56).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Так, в підтвердження надіслання відповідачу контролюючим органом податкових повідомлень-рішень від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, надано докази їх поштового направлення за податковою адресою відповідача, водночас, доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначених податкових повідомлень-рішень, відповідач не надав, а суд не здобув. Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.06.2023 №6-1909-UA0036935, то як слідує із його змісту, таке було вручено відповідачу особисто, однак доказів його оскарження суду також не представлено, а судом не здобуто.

При цьому, відповідач не надав, а суд не здобув доказів, які б підтверджували самостійну сплату відповідачем в повному обсязі нарахованих сум з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової та житлової нерухомості, а також земельного податку з фізичних осіб.

Таким чином, сума податкових донарахувань в розмірі 63096,85грн, - є узгодженими в розумінні Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 Податкового кодексу України).

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з платежів податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, а також земельного податку з фізичних осіб на суму 63096,85грн, є податковим боргом.

Як підтверджується матеріалами справи, у зв`язку з несплатою вказаного податкового боргу згідно статті 59 Податкового кодексу України відповідачу виставлено податкову вимогу форми "Ф" №0-1900 від 15.03.2024 (арк. справи 12), яку надіслано на його податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (арк. справи 13).

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 63096,85грн.відповідач не надав, а суд не здобув.

Так, заперечуючи проти заявлених податковим органом у даній судовій справі позовних вимог, представником відповідача у відзиві на позовну заяву зазначено, зокрема, що контролюючий орган, приймаючи податкові повідомлення-рішення за якими відбувається стягнення податкових донарахувань у даній судовій справі, - не надіслав їх у передбачений законом спосіб які і не представив суду доказів такого надіслання.

Такі доводи сторони відповідача суд оцінює критично, оскільки, як вже було зазначено судом, Податковий кодекс України (стаття 63) містить чіткі імперативні норми про те, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах, зокрема, за місцем проживання осіб (основне місце обліку) шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. При цьому, стаття 45 Податкового кодексу України встановлює обов`язок кожному платнику податків, фізичним особам, визначити свою податкову адресу, при цьому, особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач, як платник податків, взятий на податковий облік у контролюючому органі та щодо нього внесено відповідні відомості до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, в тому числі й щодо його податкової адреси (Тернопільська область, місто Шумськ, вулиця Набережна, будинок 23, корпус А (арк. справи 56). Податкові повідомлення-рішення надіслано платнику податків-відповідачу за його вказаною податковою адресою, однак такі не було вручено оператором поштового зв`язку з підстави - «адресат відсутній за вказаною адресою». Разом з тим, як слідує із заяв по суті справи, поданих представником відповідача, - адреса ОСОБА_1 є тотожною тій, на котру надсилались перелічені податків повідомлення-рішення, а також податкова вимога. Така ж адреса місця проживання відповідача була надана Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Тернопільській області на запит Тернопільського окружного адміністративного суду до вирішенні питання про відкриття провадження у даній судовій справі (арк. справи 33).

При цьому, суд погоджується із доводами податкового органу про те, що згідно вимог статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому, відповідно до пункту 2 розділу ІІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (далі - Порядок №1204), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункту 4 розділу IV Порядку №1204).

Також, пунктом 6 розділу IV «Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30 червня 2017 року №610 встановлено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Таким чином, жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги або податкових повідомлень-рішень, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги/податкового повідомлення-рішення.

Відтак у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем податкові повідомлення-рішення від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935, від 15.11.2023 №0-1917-UA0036935 надіслано відповідачем у непередбачений законом спосіб.

При цьому, суд враховує, що податкове повідомлення-рішення від 26.06.2023 №6-1909-UA0036935 було вручено відповідачу особисто.

Також суд зазначає, що підстави для врахування доводів представника відповідача щодо правомірності визначення сум податкових зобов`язань не приймаються судом до уваги, оскільки у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань. Оцінка податкового правопорушення, має здійснюватися судом у провадженні за позовом платника податків про оскарження такого акту індивідуальної дії, зокрема податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №817/4186/13-а, від 21.08.2019 у справі №2340/4023/18, від 05.03.2020 у справі №804/8630/16.

Пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3, 95.4 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідного бюджету податковий борг в розмірі 63096 (шістдесят три тисячі дев`яносто шість) гривень 85 коп., з них:

по платежу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 190 (сто дев`яносто) гривень 17 коп.;

по платежу на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 62483 (шістдесят дві тисячі чотириста вісімдесят три) гривні 58 коп.;

по платежу земельний податок з фізичних осіб в сумі 423 (чотириста двадцять три) гривні 10 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46003, );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.