Справа № 689/2354/24
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2354/24
Провадження № 2-а/689/10/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року с-ще Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі: головуючого - судді Мазурчака В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Конфедерат Л.М.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області (далі Відповідач) та просив скасувати постанову поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капрала поліції Анцута Владислава Юрійовича серії ЕНА №3296868 від 19 жовтня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Свою вимогу обґрунтував тим, що 19 жовтня 2024 року він дійсно їхав власним автомобілем марки «Volkswagen ID4» з номерним знаком НОМЕР_1 через селище Війтівці Хмельницької області, але впевнений, що швидкісного режиму на ділянках дороги, де діяли дорожні знаки, що обмежують швидкість, він не порушував. Поліцейський не надав доказів перевищення швидкості, тобто не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи, яку він розглядав, чим порушив вимоги статті 268 КУпАП. Крім того, поліцейські представлялись лише після його зауважень (див.: позовна заява а.с. 1, 2).

Відповідач у відзиві на позов заперечив, просив відмовити у задоволенні вимог. Зазначив, що 19 жовтня 2024 року інспектором здійснювалася фіксація швидкості за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II, за результатами якої вказаним приладом здійснено відеозапис (додаток №1, файл «_13200_1019_120859») та фотознімок (додаток №1, файл «_13200_1019_120859_F0025», файл «_13200_1019_120859_F001»), на яких видно, що під час фіксування швидкості автомобіля під керуванням Позивача зображення чітке, позначка оптичного прицілу спрямована саме на автомобіль марки «Volkswagen ID4» з номерним знаком НОМЕР_1 . На фотознімку з приладу TruCAM «_13200_0225_111636» (додаток №7) зазначено географічні координати місцезнаходження приладу в момент фіксації: 49°2922.28N, 26°2621.43E, що є населеним пунктом Війтівці.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM II засіб вимірювальної техніки має сертифікат перевірки типу від 26 грудня 2018 року, дійсний до 26 грудня 2028 року; його використання відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 1 та пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»; цей вимірювач відповідає затвердженому типу, що підтверджується сертифікатом відповідності від 23 грудня 2020 року; відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29285, чинного до 07 листопада 2024 року, цей вимірювач відповідає вимогам технічної документації; прилад здійснює вимірювання процесу швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак; прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, враховується похибка приладу +/- 2 км/год.. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, що підтверджується експертним висновком від 15 грудня 2023 року №04/0502-1179ВС1.

Визначаючи предмет доказування у справі, суд керується таким.

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина перша статі 160). В позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 4 та 5 частини п`ятої статті 160).

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАСУ) суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Ця вимога змагальності є основною засадою (принципом) адміністративного судочинства (пункт 4 частини третьої статті 2).

Відповідно до частини першої статті 47 КАСУ позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач правом, передбаченим частиною першою статті 47 КАСУ, не скористався, підстави позову не змінював.

Водночас, він в порушення вимог цієї норми, ознайомившись з відзивом Відповідача, подав відповідь на відзив, у якому фактично намагався змінити підстави позову. Зокрема, зазначив, що Відповідачем не надано доказів руху його транспортного засобу в межах населеного пункту.

Суд здійснює розгляд справи в межах підстав позову, що зазначені Позивачем у позові, та не приймає до розгляду доводи про відсутність доказів руху в межах населеного пункту (фактично про рух за межами населеного пункту). Позивач у тексті позову визнавав рух в межах населеного пункту. Надаючи відзив, Відповідач керувався підставами позову. Взяття до уваги додаткових підстав позову порушить принцип змагальності, оскільки Відповідач не мав можливості захищатись від позиції про рух за межами населеного пункту чи про відсутність доказів з цього приводу.

В судовому засіданні Позивач позов підтримав.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, заслухавши пояснення учасників судового процесу, суд вважає, що постанову по справі про адміністративне правопорушення слід залишити без змін, а позовну заяву - без задоволення.

Встановлено, що оспорюваною постановою Позивача притягнуто до відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за те, що він 19 жовтня 2024 року о 12:04:07 год., керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen ID4 CROZZ PRO» з номерним знаком НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-30 Стрий-Ізварине 215 км в населеному пункті Війтівці рухався зі швидкістю 73 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості на 23 км/год. Швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCAM TC008383. Додається відео з бодікамери 476355, 476596. Цими діями він порушив п.12.4 Правил дорожнього руху порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Відповідачем визнана описка в номері TruCAM, яким у дійсності є номер TC008385. Дійсний номер зазначено у свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29285 від 07 листопада 2023 року, роздруківках фотозображень з даного приладу та оригіналах цих зображень, які оглянуто судом під час дослідження доказів в з залі суду; дійсний номер зазначено і в відеозаписі з приладу TruCAM (з`являється в момент наведення курсора на автомобіль в момент фіксації перевищення швидкості) (а.с. 20, 23, 27).

За цих обставин суд відхиляє доводи Позивача в цій частині. Описка в одну цифру в номері приладу, що була допущена при складанні постанови, суттєво не вплинула на результати розгляду справи.

Суд вважає встановленою обставину про те, що Позивач рухавався в межах населеного пункту Війтівці. Цю обставину він визнає у тексті свого позову, який він не змінював.

Ця обставина підтверджується вказівкою на географічні координати місцезнаходження приладу в момент фіксації: широта 49°2922.28N, довгота 26°2621.43E, що є населеним пунктом Війтівці.

Суд відхиляє доводи Позивача щодо неналежного посвідчення Відповідачем електронних доказів у порядку частини третьої статті 99 КАСУ, оскільки суду надані оригінали цих доказів.

Судом досліджено в оригіналах електронні докази - фотозображення та відеозображення руху транспортного засобу Позивача за допомогою приладу TruCAM.

В даному випадку записаний на оптичний диск як носій інформації, електронний файл у вигляді відеозапису є оригіналом (відображенням) електронного документа. Це ж стосується і фотозображень в момент руху.

Відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. У спірних правовідносинах поліцейський не є автором фото- та відеоматеріалів, оскільки він їх не створював. Це автоматична функція приладу.

Суд відхиляє доводи Позивача про те, що неможливо встановити марку транспортного засобу та водія в ньому в момент фіксації правопорушення. Фотозображення з приладу TruCAM, що надане суду в оригіналі, дозволяє його збільшення при огляді в електронному порядку. При збільшенні номер видно, він відповідає заявленому. Дійсно, водія за кермом не видно. Однак, вбачається за загальними ознаками, що за кермом особа з сивим волоссям. До матеріалів справи надано відеозапис з місця події з бодікамер, з яких вбачається, що за кермом Позивач, волосся якого теж сиве.

Крім того, Позивач у позові визнав факт керування.

Отже, Відповідач сукупністю доказів довів факт керування Позивачем.

Суд відхиляє доводи Позивача про різницю у часі у тексті постанови про накладення адміністративного часу та на фото- відеозаписах лазерного вимірювача швидкості TruCAM. Дійсно, ця різниця наявна. Так, у постанові вказано 12:04:07, а у матеріалах TruCAM 12:08:58. На думку суду, за наявних доказів у їх сукупності помилка у декілька хвилин, яку допустив інспектор при складанні протоколу, не є грубим порушенням норм процесуального права, вона не вплинула на наявність складу та події правопорушення. Можливо, виникла у зв`язку з різним налаштуванням годинника, яким керувався інспектор, оформляючи постанову та годинника приладу TruCAM.

З відеозапису з місця події встановлено, що при розгляді справи водію ОСОБА_1 роз`яснено його права. Даючи пояснення як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, водій ОСОБА_1 розповів, що раніше працював у міліції, запитав у інспектора поліції чи виключена бодікамера. У подальшому він розповів інспектору історію про те як одного разу його вже зупиняв працівник міліції (до реформи) прапорщик ОСОБА_2 , якого він попереджував, що той через місяць буде звільнений. Однак, прапорщик повідомив, що він не може, оскільки його так вчили у школі міліції. Зазначив, що через деякий час цей прапорщик у нього на колінах просився. Після таких пояснень водія ОСОБА_1 , інспектор поліції вибачився та зазначив, що пори все не може відпустити ОСОБА_1 , закривши очі на вчинене правопорушення.

Аналізуючи ці пояснення водія під час розгляду справи про адміністративні правопорушення на місці події суд вважає, що фактично вони містять визнання вини ОСОБА_1 .

При фіксації правопорушення, працівниками поліції використовувався лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM II. Його використання відповідає вимогам пункту 6 частини першої статті 1 та пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що підтверджується сертифікатом перевірки типу, сертифікатом відповідності, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, експертним висновком Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (а.с. 21-24).

Інші доводи Позивача не впливають на рішення суду з огляду на становленні обставини справи. Відеозаписом з місця події спростовано доводи Позивача про те, що поліцейський не представлявся, перешкоджав знайомитися з матеріалами справи.

Відповідач належними та допустимими доказами довів суду законність та обґрунтованість постанови по справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам статті 283 КУпАП.

Керуючись пунктом 1 частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Залишити постанову поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Хмельницькій області капрала поліції Анцута Владислава Юрійовича серії ЕНА №3296868 від 19 жовтня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень, без змін, а позовну заяву ОСОБА_3 без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Мазурчак