Справа № 520/22917/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 грудня 2024 року № 520/22917/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, 3 під.2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню з 01.03.2024 виплати ОСОБА_1 пенсії з суми 35225,58 грн. до суми 33243,38 грн.

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати починаючи з 01.03.2024 ОСОБА_1 щомісячну пенсію в сумі 35225,58 грн., з урахуванням усіх її складових частин, індексацій, підвищень, надбавок, доплат без обмеження максимальним розміром, а також провести відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як отримувач пенсії за вислугою років відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 25.08.1998 р.

Судом встановлено, що на підставі виданої ліквідаційною комісією ГУМВС України в Харківській області у березні 2018 року довідки про розмір грошового забезпечення по аналогічний посаді в поліції для перерахунку пенсії, в квітні 2018 року Відповідачем було здійснено перерахунок розміру щомісячної пенсії з 01.01.2016 згідно з пунктом 3 постанови КМУ від 21.02.2018 № 103, основна сума якої з 01.01.2016 становила 8448,44 грн. на місяць виходячи з 70% суми грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції за грудень 2015 року.

20.08.2021 Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" було складено і направлено на адресу ГУ ПФУ в Харківській області оригінал оновленої довідки № 100/21594 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3409) про розмір грошового забезпечення Позивача по відповідній посаді в поліції станом на листопад 2019 року (який склав 22712,26 грн. на місяць) для здійснення ГУ ПФУ в Харківській області перерахунку розміру пенсії Позивача з 01.12.2019, але в перерахунку пенсії Позивача згідно з цією довідкою було відмовлено.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2022 по справі № 520/2067/22 перший адміністративний позов Позивача було задоволено частково, а саме:

-визнано протиправним і скасовано складене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області "Рішення від 04.11.2021 року про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо перерахунку пенсії за вислугу років, передбаченої Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію у розмірі 88% грошового забезпечення по відповідній посаді в поліції згідно з довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" № 100/21594 від 20.08.2021 (вих.№ 33/41-3409) без обмеження суми виплат перерахованої пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність, а також здійснити йому виплату суми всієї перерахованої пенсії за весь період з 01.12.2019 по дату перерахунку пенсії разом з виплатою компенсації за несвоєчасну виплату всіх сум несвоєчасно виплаченої йому пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 01.12.2022 по справі № 520/2067/22 апеляційну скаргу Відповідача було задоволено частково, а саме:рішення по справі № 520/2076/23 було скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимального розміру у десять прожиткових мінімумів для осіб які втратили працездатність та виплатити компенсацію за несвоєчасну виплату пенсії згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати". В цій частині прийнято постанову, якою відмовлено в задоволенні цих позовних вимог;в іншій частині рішення залишено без змін.

Судові рішення по справі № 520/2067/22 були виконані Відповідачем у грудні 2022 року, але при цьому з 01.07.2021 Позивачу було припинено виплату щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн. згідно з постановою КМУ від 14.07.2021 № 713, а виплату пенсії було обмежено максимальними розмірами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.02.2023 по справі № 520/1201/23 другий адміністративний позов Позивача було задоволено частково, а саме:

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні з 01.12.2019 виплати ОСОБА_1 щомісячної пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.12.2019 щомісячну пенсію без обмеження суми виплат перерахованої пенсії максимальним розміром у десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням її індексації у передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захист) найбільш вразливих верств населення у 2022 році» порядку;

визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не нарахуванні з 01.07.2021 Позивачу щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн., згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити Позивачу з 01.07.2021 щомісячну доплату в розмірі 2000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб в повному обсязі, з урахуванням раніше виплачених сум».

Рішення по справі № 520/1201/23 було виконано у травні 2023 року з обмеженням виплати пенсії максимальним розміром в сумі 25686,69 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 но справі № 520/22527/23 третій адміністративний позов Позивача було задоволено частково, а саме:

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 під час здійснення перерахунку його пенсії з 01.07.2021, з 01.03.2022 та з 01.03.2023 року;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 пенсію без обмеження суми її виплати максимальним розміром, зі збереженням розміру усіх її складових частин, розрахованих виходячи з 88% складових грошового забезпечення, визначених в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" №100/21594 від 20.08.2021 (вих.№33/41-3409), у тому числі відповідних сум індексації пенсії згідно з постановами КМУ від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою КМУ від 14.07.2021 №713, а також провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Це рішення по справі № 520/22527/23 було виконане Відповідачем у лютому 2024 року, але з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.01.2024 та з 01.02.2024 розмір виплати пенсії Позивача було обмежено новими максимальними розмірами в сумі 27775,09 грн.

11.04.2024 Позивач звернувся до Суду з заявами про винесення додаткового рішення та про виправлення описки у судовому Рішенні по справі № 520/22527/23.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 по справі № 520/22527/23 заяву Позивача про виправлення описки було задоволено, абзац третій резолютивної частини рішення в такій редакції:

"Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області () виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021, з 01.03.2022 та з01.03.2023 пенсію без обмеження суми її виплати максимальним розміром, зі збереженням розміру усіх її складових частин, розрахованих виходячи з 88% складових грошового забезпечення, визначених в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області №100/21594 від 20.08.2021 (вих.№33/41-3409), у тому числі відповідних сум індексації пенсії згідно з постановами КМУ від 16.02.2022 №118, від 24.02.2023 №168 та щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою КМУ від 14.07.2021 №713, а також провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 по справі № 520/22527/23 у винесенні додаткового судового рішення у цій справі було відмовлено.

Дії Відповідача по обмеженню виплати пенсії Позивачу максимальними розмірами з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.01.2024 та з 01.02.2024 знаходяться на розгляді в суді в порядку норм статей 382, 383 КАС України у межах судової справи № 520/22527/23 за відповідними заявами Позивача.

Судове рішення від 15.12.2023 по справі № 520/22527/23 з урахуванням ухвали від 07.06.2024 про виправлення описки було виконано Відповідачем у серпні 2024 року, про що Позивача було повідомлено листом Відповідача від 11.07.2024-№ 20586-19506/С-02/8-2003/24 та доданими до нього розрахунками.

Разом з цим, у відповідності до вимог постанови КМУ від 23.02.2024 № 185 пенсію позивача було проіндексовано (збільшено) 1500,00 грн. і її розмір становив 35225,58 грн., але виплату пенсії Позивачу з 01.03.2024 обмежено максимальним розміром в сумі 33243,38 грн.

Оскільки такі дії Відповідача не були предметом судового розгляду судом у межах судової справи № 520/22527/23, у зв`язку з цим їх оскарження має бути здійснено Позивачем в порядку нового позовного провадження.

З такими новими діями по обмеженню виплати пенсії новим максимальним розміром в сумі 27775,09 грн. Позивач не згодний і вважає їх протиправними.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ (в редакції Закону від 24.12.2015 № 911-УІІІ) було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Відповідно до п. 2 резолютивної частини цього Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч.7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Тому обмеження відповідачем максимального розміру пенсії Позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є протиправним.

Аналогічні висновки щодо правильного застосування норм права викладені в таких постановах Верховного Суду, які в силу вимог ч. 5 ст.242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин:

від 22.11.2023 по справі № 320/1658/21:

від 27.10.2023 по справі № 826/13471/23;

від 17.10.2023 по справі № 280/548/22;

від 04.10.2023 по справі № 420/2146/19;

від 29.06.2023 по справі № 580/6094/21 та ін.

Таким чином, оскільки з правовим наслідком прийняття Конституційним Судом України Рішення по справі №7-рп/2016 від 20.12.2016 року є втрата чинності із 20 грудня 2016 року положення ч.7 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у період з 01.03.2023 та по теперішній час у законодавстві України відсутнє будь-яке обмеження пенсії Позивача будь-яким максимальним розміром і Позивач має право на отримання своєї щомісячної пенсії разом з доплатою та індексацією (у тому числі з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, з 01.01.2024, з 01.02.2024 та з 01.03.2024 по теперішній час) без обмеження виплати будь-яким «максимальним розміром».

Суд зазначає, що Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 по справі № 3-102/2021 (231/21, 415/21) за конституційними скаргами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-УІ (щодо соціальних гарантій для захисників і захисниць України):

визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року№ 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року;

приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-УІ зі змінами, визнані неконституційними, втратили чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (тобто, з 12.04.2023);

Верховну Раду України зобов`язано привести нормативне регулювання щодо забезпечення соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у відповідність із Конституцією України та цим Рішенням.

Крім цього, як встановлено судом, неправомірність дій Відповідача по обмеженню виплати пенсії Позивачу максимальними розмірами вже неодноразово була предметом оцінки суду у справах № 520/2067/22, № 520/1201/23 та № 520/22527/23.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що згідно з названими вище нормами пенсійного законодавства України, Позивач має право на отримання своєї пенсії з 01.03.2024 без обмеження її виплати будь-яким максимальним розміром, а саме - в сумі 35225,58 грн.

Відповідно до частин першої та другої ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-ІУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996 в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності. Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Статтею 2 Закону України від 08 липня 2011 року № 3668-УІ "Про заходи щодозаконодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (з урахуванням змін, | внесених Законами від 24 грудня 2015 року №911-VIII, від 06 грудня 2016 року №1774- VIII /надалі Закон № 3668-УІ/ визначено, що максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (...) законів України (...) "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", (...), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Закон № 3668Л/І набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, як те передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень. Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-УІ обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплаїа пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, До того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії,' встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, п. 120. ЕСНК. 2000, «Онерїїлдіз проти Туреччини», заява № 48939/99. п. 128. ЕСНК 2004-ХІІ. і «Москаль проти Польщі», заява № 10373/05. п. 51. від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» заява №; 55555/08. п. 74. від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» заява № 36900/03. п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у, правовідносинах.

За приписами статті 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина; і закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8- рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року N° 5- рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно - правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Частиною першою статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність осбби.

Відповідно до ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частини 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Верховний Суд у постанові від ЗО січня 2020 року у справі № 554/5119/16-а зазначив, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, 3 під.2 пов.,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні діїзадовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по зменшенню з 01.03.2024 виплати ОСОБА_1 пенсії з суми 35225,58 грн. до суми 33243,38 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати починаючи з 01.03.2024 ОСОБА_1 щомісячну пенсію в сумі 35225,58 грн., з урахуванням усіх її складових частин, індексацій, підвищень, надбавок, доплат без обмеження максимальним розміром, а також провести відповідні виплати з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.