Справа № 300/8625/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" грудня 2024 р. справа № 300/8625/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок з 24.12.2023 призначеної пенсії по віку з урахуванням заробітної плати (доходу), відомості про розмір якої внесений до довідки від 06.04.1989, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, заявник, пенсіонер, ОСОБА_1 ) 12.11.2024 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також відповідач, орган пенсійного забезпечення, Управління, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 заробітної плати, отриманої в СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой" (надалі по тексту також - СМУ-3 тр. НТПЕ) у період з серпня 1983 року по березень 1989 року на підставі довідки про заробітну плату від 06.04.1989;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 24.12.2023 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням заробітної плати за період з серпня 1983 року по березень 1989 року згідно з довідкою про заробітну плату від 06.04.1989, виданою СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой".
Підставою звернення ОСОБА_1 із вказаним позовом є протиправні, на переконання позивача, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у врахуванні при призначенні пенсії за віком даних про заробітну плату з серпня 1983 року по березень 1989 року, зазначених у довідці від 06.04.1989.
На противагу таким аргументам, позивачем зазначено про надміру формальний підхід Управління в оцінці документів, спірна довідка, на переконання пенсіонера, заповнена відповідно до чинного на момент видачі (1989 рік) законодавства, а нечіткість відтиску печатки зумовлена доволі значним віком документа. Спірна довідка долучалась ОСОБА_1 при первинному зверненні до заяви про призначення пенсії, така містить всі необхідні реквізити, зокрема дату, найменування підприємства, підписи керівника та головного бухгалтера, печатку, остання видана на підставі первинних документів (відомості для нарахування заробітної плати). З наведених підстав просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України). Одночасно судом витребувано додаткові докази, необхідні для розгляду справи (а.с.24).
ГУ ПФУ в Івано-Франківській області зазначило, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24 позивачу зараховано до загального стажу періоди роботи в районах Крайньої півночі та з 24.12.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV. До заробітної плати зараховано в нульовому еквіваленті період 60 місяців до 01.07.2000, а також зараховано суми заробітку, за даними персоніфікованого обліку, за періоди з листопада 2016 року по грудень 2016 року та з січня 2018 року по грудень 2020 року, період безробіття з лютого по листопад 2017 року враховано в розмірі мінімальної заробітної плати.
Управління зазначило, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Також представник органу пенсійного забезпечення вказав, що зі змісту спірної довідки не можливо встановити чи враховано/не враховано у сумах заробітної плати північну надбавку та районний коефіцієнт, які згідно чинного законодавства врахуванню до заробітку, з якого обчислюється пенсія, не підлягають врахуванню. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не має можливості самостійно визначити розмір заробітної плати позивача без північної надбавки та районного коефіцієнта. Враховуючи усе вищенаведене, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позовну заяву, додаткові пояснення, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 змінив власне по батькові з " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_3 ", у результаті чого, 25.02.2016 внесено зміни до актового запису про народження та видано нове свідоцтво про народження.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.12.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.12.2023 за №10 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого частиною 1 статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В такому рішенні зазначено, що:

- згідно наданих документів страховий стаж позивача становить 19 років 11 днів;

- до загального страхового стажу не зараховано періоди роботи з 01.01.1991 по 01.04.1996, оскільки з 01.01.2023 росія призупинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, стаж на території даної держави враховується по 31.12.1991.

В подальшому, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 18.12.2023 за №0900-0209-8/65037 повідомлено ОСОБА_1 , що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення про відмову йому в призначенні пенсії за віком.

Коментовані обставини встановлені рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24, яке за наслідками апеляційного оскарження набрало законної сили 06.08.2024.

В силу вимог частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 11.12.2023 № 10;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 30.07.1983 по 30.07.1989 в районах Крайньої Півночі із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців), з 01.01.1992 по 01.04.1996 в Малому державному підприємстві "Яхта" треста "Норильсьтрубопроводстрой".

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області невідкладно повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 08.12.2023, із врахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №300/1298/24 виправлено описку в описовій та в резолютивній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24, зазначивши у тексті рішення правильну назву "Мале державне підприємство "Яха" трест "Норильськтрубопроводстрой" у відповідних відмінках (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119496309).

За наслідками апеляційного оскарження, ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі № 300/1298/24 повернуто скаржнику (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120844998).

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24 набрало 06.08.2024 законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119204558).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання цього судового рішення призначено ОСОБА_1 з 24.12.2023 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", свідченням чого є наявне в матеріалах справи рішення органу пенсійного забезпечення від 14.08.2024 за №10 (а.с.34).

Позивач 04.09.2024 звернувся до відповідача із заявою, в якій ставив питання про отримання інформації які періоди роботи і в якому розмірі зараховані до загального стажу останнього, чи врахований при обчисленні розміру пенсії заробіток за період роботи з квітня 1984 року по березень 1989 року в СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой" згідно з наданої 08.12.2023 відповідної довідки СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой" від 06.04.1989 (а.с.147).

Орган пенсійного забезпечення листом від 08.10.2024 за №0900-0202-8/53184 (на заміну листа від 30.09.2024 за №8111-6728/В-02/8-0900/24 (а.с.150-151)) повідомив пенсіонера про те, що рішення суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24 відповідачем виконано у межах покладених таким зобов`язань.

До загального стажу ОСОБА_1 зараховано період роботи з 30.07.1983 по 30.07.1989 в районах Крайньої Півночі із застосуванням пільгового коефіцієнту (один рік за один рік і шість місяців), з 01.01.992 по 01.04.1996 в Малому державному підприємстві "Яха" треста "Норильськтрубопроводстрой" та призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 24.12.2023, за заявою від 08.12.2023.

Страховий стаж позивача склав 26 років 03 місяці 12 днів, коефіцієнт стажу 0,26250. До заробітної плати зараховано в нульовому еквіваленті період 60 місяців до 01.07.2000, а також зараховано суми заробітку, за даними персоніфікованого обліку, за періоди з листопада 2016 року по грудень 2016 року та з січня 2018 року по грудень 2020 року (період безробіття з лютого по листопад 2017 враховано в розмірі мінімальної заробітної плати).

Для обчислення розміру пенсії не взято до уваги довідку без реєстраційного номера від 06.04.1989, видану СМУ-3 тр. НТПЕ про заробітну плату за період з серпня 1983 року по березень 1989 року, оскільки записи в довідці не підтверджено первинними документами (за нормами статті 40 Закону №1058-IV). Довідку про заробітну плату видано на бланку старого зразка з порушенням правил діловодства: не зазначено номер реєстрації довідки, повну назву підприємства, до того ж проставлено печатку, на відтиску якої неможливо прочитати назву підприємства (а.с.19-20, 148-149).

В подальшому, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою від 10.10.2024, в якій просив здійснити перерахунок з 24.12.2023 пенсії за віком, призначеної з 24.12.2023, з урахуванням заробітку, отриманого за період з серпня 1983 року по березень 1989 року в СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой" на підставі довідки про заробітну плату від 06.04.1989, котра останнім надавалась разом із заявою від 08.12.2023 (а.с.152).

Управління листом від 31.10.2024 за №8933-7623/В-02/8-0900/24 повідомило позивача, що відповідь на порушене у зверненні від 10.10.2024 питання заявнику надано листом від 08.10.2024 за №0900-0202-8/53184 (а.с.153).

Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 заробітної плати, отриманої в СМУ-3 трест "Нормильськтрубопроводстрой" у період з серпня 1983 року по березень 1989 року на підставі довідки про заробітну плату від 06.04.1989, пенсіонер звернувся з цим позовом до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також Закон №1058-IV).

За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Положеннями частини 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В силу правового регулювання підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також -Порядок №22-1), для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Порядку №22-1).

За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Оцінюючи спірні правовідносини варто мати на увазі, що законодавство про пенсійне забезпечення в силу вимог частини 1 статті 4 Закону №1058-IV базується на Конституції України та складається, серед іншого, з міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (надалі по тексту також закони про пенсійне забезпечення).

Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору (частина 2 статті 4 Закону №1058-IV).

Так, Законом України від 11 липня 1995 року за №290/95-ВР ратифіковано Угоду про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів, укладену в рамках Співдружності Незалежних Держав і підписану від імені Уряду України у м. Москві 15 квітня 1994 року (надалі по тексту також Угода від 15 квітня 1994 року).

Відповідно до статті 4 цієї Угоди кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про освіту, відповідні документи про надання звання, розряду, кваліфікації та інші неодмінні для провадження трудової діяльності документи і завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку переклад їх державною мовою Сторони працевлаштування або російською мовою. Трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами. Вразі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Питання пенсійного забезпечення працівників і членів їхніх сімей, згідно статті 9 цієї Угоди, регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року або (і) двосторонніми угодами.

Приписами пунктів 2 і 3 статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року (надалі по тексту також Угода від 13 березня 1992 року) визначено, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації (стаття 11 Угода від 13 березня 1992 року).

В контексті застосування судом, положень коментованої Угоди від 13 березня 1992 року, слід зважати на наступні мотиви.

Так, частинами 1 і 2 статті 13 Угоди від 13 березня 1992 року визначено, що кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 за №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", прийнято рішення про:

- вихід з цієї Угоди, вчиненої 13 березня 1992 року у м. Москві;

- доручено Міністерству закордонних справ України в установленому порядку повідомити депозитарію про вихід з цієї Угоди.

Листом Міністерства закордонних справ України від 29.12.2022 за №72/14-612-108210 повідомлено Міністерство юстиції України, що після письмового повідомлення Виконавчого комітету Співдружності Незалежних Держав про рішення української сторони вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року в м. Москва, зазначений міжнародний договір України припинить свою дію для України 19 червня 2023 року.

Таким чином, виникнення правовідносин, зокрема здобуття спірного трудового/страхового стажу із оплатою праці за виконану позивачем роботу, оформлення і видача спірної довідки про заробітну плату від 06.04.1989, мало місце до 19.06.2023, тобто до виходу Держави Україна з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Окрім вказаного, приписами абзаців 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, визначено, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до статті 22 Федерального закону російської федерації №167-Ф3 від 15.12.2001 "Про обов`язкове пенсійне страхування в російській федерації" передбачено, що страхувальники по відношенню до застрахованих осіб з числа іноземних громадян або осіб без громадянства, які тимчасово проживають на території російської федерації, а також іноземні громадяни та особи без громадянства які тимчасово перебувають на території Російської Федерації, сплачують страхові внески по тарифу, встановленому діючим Федеральним законом для громадян російської федерації на фінансування страхової частини трудових (страхових) пенсій, незалежно від року народження вказаних застрахованих осіб.

Пунктом 1 статті 11 Федерального Закону російської федерації №400-ФЗ від 28.12.2013 "Про страхові пенсії" передбачено, що в страховий стаж включаються періоди роботи або іншої діяльності, які виконуються на території російської федерації при умові, що за ці періоди нараховувались і сплачувались страхові внески в Пенсійний фонд російської федерації.

В Державі Україна право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг регламентовано положеннями статті 8 Закону №1058-ІV.

Як визначено статтею 1 Закону №1058-ІV страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, кошти, сплачені за договором про добровільну сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (пункт 1 частини 1 статті 24 Закону №1058-ІV).

За змістом частин 1, 10, 12 статті 20 Закону №1058-ІV страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків із сум, виражених в іноземній валюті, здійснюється шляхом перерахування зазначених сум у національну валюту України за курсом валют, установленим Національним банком України на день обчислення страхових внесків.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 16 статті 106 Закону №1058-ІV виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів; ухилення від взяття на облік або несвоєчасне подання заяви про взяття на облік страхувальника як платника страхових внесків.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несплату, несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків, законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Такі вимоги визначені і в національному законодавстві російської федерації.

Повертаючись до фактичних обставин справи, встановлених вище по тексту судового рішення, судом з`ясовано, що на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області призначило позивачу пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, зарахувавши до стажу роботи, серед іншого період роботи з 30.07.1983 по 30.07.1989 із застосуванням коефіцієнта кратності 1,5, свідченням чого є розрахунок стажу (Форма РС-право), складений як додаток до рішення про призначення пенсії (а.с.37).

За змістом статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 (надалі по тексту також Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У ОСОБА_1 є наявна трудова книжка серії НОМЕР_1 , котра, серед іншого містить наступні записи (а.с.103-112):

- з 30.07.1983 прийнятий в якості майстра в СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой" (запис №1);

- з 24.06.1985 переведений на посаду прораба (запис №2);

- з 26.07.1986 призначений начальником виробничо-технічного відділу (запис №3);

- з 01.03.1988 призначений виконуючим обов`язків головного інженера СМУ-3 (запис №4);

- 31.03.1989 СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой" перейменовано в будівельно-монтажний трест площадку "Норильськтрубопроводстрой" у зв`язку із реорганізацією (запис №5).

Така трудова книжка була предметом оцінки ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, адже долучалась позивачем при первинному зверненні за призначенням пенсії, а також світлокопії останньої містяться в матеріалах пенсійної справи та надані органом пенсійного забезпечення до відзиву на позовну заяву.

Також у мотивувальній частині рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.05.2024 у справі №300/1298/24 судом, серед іншого, встановлено наступні обставини та зроблено відповідні правові висновки (а.с.126-132): "…Зі змісту розрахунку стажу Форми РС-право, судом встановлено, що період роботи у районах Крайньої Півночі зарахований до страхового стажу ОСОБА_1 з 30.07.1983 по 30.07.1989, однак, не в пільговому обчисленні (а.с.27).

Водночас, відповідач вважає, що вищевказаний період роботи позивача у районах Крайньої Півночі не може бути зарахований у пільговому обчисленні, оскільки позивач не надав письмово укладених строкових трудових договорів та інших документів, у яких би містились відомості про користування пільгами і такі документи відсутні у його пенсійній справі.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься справка від 28.07.1989, видана Будівельно-монтажним управлінням №3 треста "Норильсктрубопродострой", відповідно до якої вказано, що згідно з підпунктом "д" статті 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" при нарахуванні трудового стажу ОСОБА_1 для отримання пенсії за віком один рік роботи, починаючи з 30.07.1983 по 30.07.1989, розраховується за один рік та шість місяців (а.с.22).

Тобто, факт роботи позивача в районах Крайньої Півночі на підставі укладених ним трудових договорів підтверджується архівною довідкою, видано за його місцем роботи, у яких містяться відомості, зокрема, про періоди його роботи у цих районах і про передбачені законом пільги…" (https://reyestr.court.gov.ua/Review/119204558).

Отже, з огляду на зміст вимог частини 4 статті 78 КАС України, суд висновує, що ОСОБА_1 в період з 30.07.1983 по 30.07.1989 працював в СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой", на території Крайньої Півночі. Такі обставини визнаються та не заперечуються сторонами.

Додатково така інформація також підтверджується відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб, сформованих відповідачем 27.09.2024 та долучені до відзиву на позов (а.с.143-145).

В матеріалах пенсійної справи міститься довідка видана ОСОБА_4 [Казимировичу, згідно внесених змін до актового запису про народження та нового свідоцтва про народження], датована 06 квітня 1989 року, виготовлена підприємством "СМУ-3 тр. НТПС" (а.с.97-98).

Коментована довідка містить відомості про заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, з розбивкою на дві окремі таблиці "сума заробітку, крім премій, доплат і нагород, виплачених за період більше місяця" і "премії, доплати до заробітної плати і нагороди, виплачені за період більше місяця" (а.с.97-98).

Означеною довідкою в таблиці "сума заробітку, крім премій, доплат і нагород, виплачених за період більше місяця" підтверджено відомості нарахованої заробітної плати позивача, а саме:

- за період серпень грудень 1983 року 270,00 російських рублів помісячно;

Всього за 1983 рік 1350,00 російських рублів.

- за січень 1984 року 310,44 російських рублів;

- за лютий 1984 року 285,00 російських рублів;

- за березень 1984 року 338,31 російських рублів;

- за квітень 1984 року 351,86 російських рублів;

- за травень 1984 року - 345,75 російських рублів;

- за червень 1984 року 286,47 російських рублів;

- за липень 1984 року 285,57 російських рублів;

- за період серпень-жовтень 1984 року 300,00 російських рублів помісячно;

- за листопад 1984 року 226,86 російських рублів;

- за грудень 1984 року 310,44 російських рублів;

Всього за 1984 рік 3601,41 російських рублів.

- за січень 1985 року 310,44 російських рублів;

- за лютий 1985 року 286,56 російських рублів;

- за березень 1985 року 275,04 російських рублів;

- за квітень 1985 року 300,00 російських рублів;

- за травень 1985 року - 341,25 російських рублів;

- за червень 1985 року 399,01 російських рублів;

- за липень 1985 року 368,80 російських рублів;

- за серпень 1985 року 360,69 російських рублів;

- за вересень 1985 року 398,18 російських рублів;

- за жовтень 1985 року 409,31 російських рублів;

- за листопад - грудень 1985 року 385,00 російських рублів помісячно;

Всього за 1985 рік 4219,28 російських рублів.

- за січень 1986 року 386,30 російських рублів;

- за лютий-квітень 1986 року 402,50 російських рублів помісячно;

- за травень 1986 року - 445,00 російських рублів;

- за червень 1986 року 437,00 російських рублів;

- за липень 1986 року 438,40 російських рублів;

- за серпень 1986 року 483,69 російських рублів;

- за вересень 1986 року 449,08 російських рублів;

- за жовтень-грудень 1986 року 456,00 російських рублів помісячно;

Всього за 1986 рік 5214,97 російських рублів.

- за січень-лютий 1987 року 456,00 російських рублів помісячно;

- за березень-червень 1987 року 504,00 російських рублів помісячно;

- за липень 1987 року 585,57 російських рублів;

- за серпень-вересень 1987 року 587,60 російських рублів помісячно;

- за жовтень 1987 року 449,60 російських рублів;

- за листопад 1987 року 525,00 російських рублів;

- за грудень 1987 року 1005,14 російських рублів помісячно;

Всього за 1987 рік 6668,45 російських рублів.

- за січень лютий 1988 року 475,00 російських рублів помісячно;

- за березень 1988 року 681,75 російських рублів;

- за квітень 1988 року 780,00 російських рублів;

- за травень 1988 року - 779,90 російських рублів;

- за червень 1988 року 1017,55 російських рублів;

- за липень 1988 року 810,00 російських рублів;

- за серпень 1988 року 922,80 російських рублів;

- за вересень 1988 року 851,82 російських рублів;

- за жовтень - листопад 1988 року 810,00 російських рублів помісячно;

- за грудень 1988 року 941,33 російських рублів;

Всього за 1988 рік 9355,15 російських рублів.

- за січень-березень 1989 року 810,00 російських рублів помісячно

Всього за 1988 рік 2430,00 російських рублів.

Відповідачем не враховано коментовану довідку при обчисленні розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 , з наступних причин: записи в довідці не підтверджено первинними документами (за нормами статті 40 Закону №1058-IV), спірну довідку видано на бланку старого зразка з порушенням правил діловодства, зокрема не зазначено номер реєстрації довідки, повну назву підприємства, до того ж проставлено печатку, на відтиску якої неможливо прочитати назву підприємства [мотиви відмови, викладені у листі від 08.10.2024 за №0900-0202-8/53184].

А також через те, що зі змісту спірної довідки не можливо встановити чи враховано/не враховано у сумах заробітної плати північну надбавку та районний коефіцієнт, які згідно чинного законодавства врахуванню до заробітку, з якого обчислюється пенсія, не підлягають. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не має можливості самостійно визначити розмір заробітної плати позивача без північної надбавки та районного коефіцієнта [мотиви відмови, викладені у відзиві на позовну заяву].

Слід звернути увагу, що рішення органу пенсійного забезпечення, оформлене листом від 08.10.2024 за №0900-0202-8/53184 не містить такої мотивації відмови у врахуванні довідки про заробітну плату, яку викладено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Суд вказує на безпідставність окреслених доводів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, та робить висновок про наявність достатніх правових підстав для врахування спірної довідки про заробітну плату ОСОБА_1 при обчисленні розміру пенсії, з огляду на таке.

Згідно абзаців 4 і 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).

Так, абзацами 2, 3, 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 визначено:

- за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам (абзац 2);

- у разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5) (абзац 3);

- особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами (абзац 5).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2.10. довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Системний аналіз коментованих положень Порядку №22-1 вказує на наступне правове регулювання, із якого слід сформувати такі висновки:

по-перше, довідка про заробітну плату від 06.04.1989 хоч за формою не відповідає Додатку 5 Порядку №22-1, втім за своїм змістом повністю відповідає затвердженому бланку довідки, із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано.

Так, у графі "підстава видачі довідки" міститься запис про те, що таку видано на підставі "відомостей для нарахування заробітної плати" (а.с.97);

по-друге, за приписами абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 довідка за змістом і формою згідно додатку 5 Порядку №22-1 не вимагається для осіб, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод);

по-третє, нормами Порядку №22-1, на які покликається відповідач, не визначено необхідність подання особою разом із довідкою первинних документів, на підставі яких у такі довідки внесені відповідні відомості про нарахування заробітної плати та здійснені нарахування платежів до Пенсійного фонду російської федерації.

З наведеного суд висновує, що така довідка видана на підставі первинних документів, а доводи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про неврахування означеної довідки через те, що записи в спірній довідці не підтверджено первинними документами (за нормами статті 40 Закону №1058-IV) є безпідставними.

Також на зворотній частині означеної довідки містяться вказівки щодо заповнення довідки про заробіток для пенсії [мовою оригіналу: "указания по заполнению справки о зароботке для исчесления пенсии"] (а.с.98).

Станом на момент видачі спірної довідки було чинним Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 за №590 (надалі по тексту також Положення №590, чинне на момент видачі спірної довідки).

За змістом пункту 124 Положення №590 в заробіток для розрахунку пенсії включаються всі види заробітної плати, на яку, по діючих правилах нараховуються страхові внески, крім заробітної плати за понаднормову роботу, за сумісництвом і всякого роду виплат одноразового характеру.

Серед вказівок щодо заповнення, котрі містяться на зворотній стороні довідки від 06.04.1989 слідує, що такі складено відповідно до вимог Положення №590 та окреслюють, серед іншого, наступні вимоги:

- в розділі І довідки навпроти прийнятих в розрахунок місяців проставляється сума отриманої в цьому місяці заробітної плати, включно установлені щомісячні надбавки і доплати до заробітної плати (наприклад, за особливі умови праці, роботу в нічний час, класність, суміщення професій та інші) і щомісячні премії, передбачені системами оплати праці, діючими на даному підприємстві (установі, організації), незалежно від джерела (фонду) їх виплати. До таких премій відносяться премії, установленні рішенням Правління СССР, положенням і інструкціями про преміювання, передбаченими порядком їх виплати;

- в розділі ІІ довідки вказуються премії, доплати до заробітної плати і винагороди, виплачені за період вище місяця. При цьому, у графі першої проставляється місяць і рік виплати премії (доплати, винагороди), в графі другій її сума, в графі третій за який період виплачена премія (доплата, винагорода) квартал, півріччя, рік і тому подібне, в графі четвертій за які показники проведена виплата (за виконання і перевиконання планових показників, за ввід в дію виробничих потужностей і об`єктів будівництва, за вислугу років, за загальні результати роботи підприємства за підсумками за рік і т.д.) (пункт 1 вказівок).

Пунктом 7 вказівок визначено, що довідки про заробіток видаються підприємствами (установами, організаціями) на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про виплачену заробітну плату.

Так, довідка від 06.04.1989 містить відомості про заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, з розбивкою на дві окремі таблиці "сума заробітку, крім премій, доплат і нагород, виплачених за період більше місяця" і "премії, доплати до заробітної плати і нагороди, виплачені за період більше місяця", а також відомості про первинні документи на підставі яких така видана.

Окремо слід відзначити, що Положення №590 не містить затвердженої форми довідки про заробітну плату, а лише визначає вимоги до інформації, котру повинна така містити.

З огляду на вказане, слід дійти висновку, що відповідач не довів про наявність достатніх даних стверджувати про складення спірної довідки в порушення вимог Положення №590, чинного на момент видачі Довідки, а згідно вимог абзацу 5 підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 довідка за змістом і формою згідно додатку 5 Порядку №22-1 не вимагається для осіб, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод).

Таким чином, доводи органу пенсійного забезпечення про видачу спірної довідки на "бланку старого зразка" є безпідставними.

Оцінюючи доводи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про порушення правил діловодства при складанні довідки про заробітну плату від 06.04.1989, а саме: не зазначено номер реєстрації довідки, повну назву підприємства, із проставленням печатки, на відтиску якої неможливо прочитати назву підприємства, суд виходять із наступних аргументів.

Зазначаючи про такі недоліки спірної довідки, відповідач не наводить жодного правового обґрунтування [які саме правила діловодства порушено] означених власних сумнівів та не розкриває розширеної аргументації, як не внесення такої інформації [номер реєстрації, повна назва підприємства, нечітка печатка] впливає на відомості про нараховану заробітну плату і, як наслідок, неможливість її врахування при обчисленні розміру пенсії позивача.

Необхідно зазначити, що спірна довідка видана за місцем роботи позивача в районах Крайньої Півночі у 1989 році, на звороті Довідки містяться вимоги про зазначення обов`язкових відомостей згідно Положення №590.

Системний аналіз Положення №590 (чинне на момент оформлення такої довідки) дає підстави дійти висновку, що такий не містить вимог про обов`язкове зазначення реєстраційного номера чи повної назви підприємства. Аналогічних вимог не містить й Порядок №22-1, чинний на момент звернення позивача із заявою до органу пенсійного забезпечення.

В частині відображення повної назви підприємства у спірній довідці, то необхідно звернути увагу на те, що до стажу роботи ОСОБА_1 відповідачем зараховано період з 30.07.1983 по 30.07.1989 [розрахунок стажу Форма РС-право (а.с.37)], а відомостями про трудову діяльність з Реєстру застрахованих осіб [сформовано відповідачем 27.09.2024 (а.с.143-145), засвідчується обставина роботи позивача у СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой".

Коментована довідка видана "СМУ-3 тр."НТПС", а з огляду зміст самої довідки в частині відомостей про періоди виплати заробітної плати (з 30.07.1983 по 31.03.1989) та зарахування до стажу роботи ОСОБА_1 періоду з 30.07.1983 по 30.07.1989 у СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой", слід виснувати, що періоди нарахування заробітної плати та період роботи співпадають, а тому така довідка видана саме СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой".

Отже, доводи ГУ ПФУ в Івано-Франківській області в розрізі не взяття до уваги довідки про заробітну плату через відсутність повного найменування підприємства не підкріплені жодним нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку із чим є безпідставними.

За змістом частин 1, 3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окремо слід відзначити, що спірна довідка містить підписи відповідальних осіб підприємства, зокрема керівника підприємства та головного бухгалтера (а.с.97).

Стосовно нечіткого відтиску печатки підприємства, що міститься у Довідці, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Так, як встановлено судом вище по тексту судового рішення, досліджуваний письмовий документ [довідка про заробітну плату] видана саме СМУ-3 треста "Норильськтрубопроводстрой".

Печатка вказаного підприємства міститься у довідці №44-к від 28.07.1989 (а.с.100-101) та такою засвідчено запис №9 у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.106).

Слід звернути увагу на те, що довідка про заробітну плату, видана 1989 році, тобто понад 35 років тому, а відтак з плином часу відтиск печатки означеного підприємства міг зазнати очевидних неминучих вікових змін. Заперечувати повну його відсутність не є можливим, оскільки візуально на самій довідці простежується наявність останнього, однак без точного відтворення змісту (а.с.97).

За приписами пункту 4.2 розділу IV Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

- з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи, на створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Суд вкотре наголошує, що слід враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1, за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

В контексті досліджуваного правого регулювання слід відзначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.

В даному випадку орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації зазначеної у спірних архівних довідках, що є порушенням вищезазначених норм.

Неможливість отримання від відповідних органів державної влади необхідної інформації для проведення перевірки чи звірки нічим не підтверджена, жодного скерованого запиту, який залишений без розгляду або у розгляді якого відмовлено, відповідач суду не представив.

За таких обставин пенсійний орган фактично переклав на ОСОБА_1 тягар доказування власного неперевіреного сумніву щодо достовірності документів, отриманих особою, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження відомостей про заробіток позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

У досліджуваному випадку відповідачу слід зважати на те, що у період роби позивача в російській федерації, існував правовий механізм за допомогою якого, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди від 13.03.1992 враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Згідно зазначеної Угоди обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

В частині доводів ГУ ПФУ в Івано-Франківській області про те, що зі змісту спірної довідки не можливо встановити чи враховано/не враховано у сумах заробітної плати північну надбавку та районний коефіцієнт, які згідно чинного законодавства врахуванню до заробітку, з якого обчислюється пенсія, не підлягають врахуванню. ГУ ПФУ в Івано-Франківській області не має можливості самостійно визначити розмір заробітної плати позивача без північної надбавки та районного коефіцієнта, суд зважає на такі аргументи.

Питання неврахування при розрахунку пенсії північної надбавки було предметом розгляду Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, яка в постанові від 09.10.2019 у справі №489/5283/16-а дійшла висновку, що законодавством не передбачено право осіб на врахування до заробітку, з якого обчислюється пенсія, північної надбавки, яку отримували особи під час роботи в районах Крайньої Півночі. Факт сплати роботодавцем позивача страхових внесків з вказаних сум виплаченої надбавки в даному випадку жодного значення для вирішення спору не має. Зазначені висновки відповідають позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2018 року у справі №345/4049/16-а, і колегія суддів не знайшла підстав для відступлення від зазначених висновків.

Вищевказані висновки Верховного Суду підтримані в подальшому в постановах від 25.05.2022 у справі № 348/592/17 та від 17.01.2023 у справі № 211/1910/17.

Питання неврахування при розрахунку пенсії районного коефіцієнту було предметом розгляду Верховного Суду, який, зокрема, у постановах від 28.09.2018 у справі № 671/86/15-а, від 30.05.2019 у справі № 348/2974/14-а, від 06.02.2020 року у справі №348/2381/16-а, від 21.05.2020 у справі № 674/633/17, від 17.06.2021 у справі № 348/2352/16-а дійшов такого висновку:

"статтею 78 діючого на той час Закону СРСР №1480-I було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески.

Відповідно до підпункту "д" пункту 15 Інструкції "Про порядок утримання страхових внесків і використання коштів державного соціального страхування", затвердженої Постановою Президії ВЦРПС від 29 лютого 1960 року, в загальну суму заробітної плати, на яку нараховуються страхові внески, включалися процентні надбавки за роботу на Крайній Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також районний та поправочний коефіцієнт.

Разом з тим, частиною третьою статті 96 Закону СРСР №1480-I передбачено, що при вибутті таких осіб за межі районів Крайньої Півночі чи прирівняних до них районів, у райони, де коефіцієнт до заробітної плати не встановлений, пенсія за їх вибором обчислюється в такому ж порядку, але з виключенням з фактичного заробітку виплат за районними коефіцієнтами, або із заробітку, обчисленого відповідно до статей 76 та 78 цього Закону…".

Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд повинен враховувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду в подібних правовідносинах щодо застосування норм матеріального права, суд дійшов висновку про те, що пенсія обчислюється із заробітної плати особи, однак із виключенням з такої заробітної плати виплат північної надбавки та районного коефіцієнту.

В спірному випадку довідка про заробітну плату від 06.04.1989 містить відомості про заробіток позивача, який враховується при обчисленні пенсії, з розбивкою на дві окремі таблиці "сума заробітку, крім премій, доплат і нагород, виплачених за період більше місяця" і "премії, доплати до заробітної плати і нагороди, виплачені за період більше місяця" (а.с.97-98).

Слід констатувати, що досліджувана довідка від 06.04.1989 не містить окремих відомостей про включення чи не включення сумах і складі нарахованої заробітної плати "районної надбавки" та "північного коефіцієнту".

Входження чи не входження в склад відповідних сум коментованих надбавок і коефіцієнтів є припущенням пенсійного фонду, яке не підтверджене відповідними належними та допустимими доказами.

Попри це, пенсійний орган мав можливість, як і не позбавлений її на час розгляду справи та при виконанні даного судового рішення, самостійно визначити розмір заробітної плати ОСОБА_1 за періоди роботи з серпня 1983 року по березень 1989 року застосовуючи виключення з такої заробітної плати "районної надбавки" та "північного коефіцієнту", зважаючи на діючи чи чинне на час спірних правовідносин нормативно-правове регулювання, яке визначало та/або встановлює у відповідному районі Крайньої Півночі, відповідний відсоток чи розмір надбавки/коефіцієнту.

В розгляді даної адміністративної справи Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області не довело про наявність допустимих і належних доказів, які спростовують відомості, вказані у довідці про заробітну плату від 06.04.1989, видану СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой" за період з 30.07.1983 по 31.03.1989, в тому числі в частині відрахування внесків до Пенсійного фонду російської федерації.

Суд вкотре наголошує, що у відповідності до частини 3 статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно статті 101 Закону №1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З огляду на вказане, надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на перерахунок пенсії лише з тих підстав, що Україною у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво та неможливо надати запит на звірку достовірності відомостей зазначених у довідках про розмір виплаченої позивачу заробітної плати за спірний період.

У досліджуваному випадку відповідачу слід зважати на те, що у період роби позивача в російській федерації, існував правовий механізм за допомогою якого, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди від 13.03.1992 враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Згідно зазначеної Угоди обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У зв`язку з вищенаведеним, на переконання суду, неврахування відповідачем спірної довідки про заробітну плату за періоди роботи в СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой", є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.

За таких обставин, є протиправними дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області в частині не зарахування ОСОБА_1 при призначенні пенсі за віком з 24.12.2023 заробітку за період з 30.07.1983 по 31.03.1989 для обчислення розміру пенсії згідно довідки про заробітну плату від 06.04.1989, виданої СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой".

Попри сформований висновок по вказаних вище фактичних обставин і застосування до них норм матеріального права, суд звертає увагу сторін на таке.

За змістом вимог частини 6 статті 44 КАС України, за введення суд в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини, має правовим наслідком застосування у встановленому порядку відповідного виду відповідальності.

Станом на дату ухвалення рішення в даній адміністративній справі, в матеріалах справи відсутні відомості про недостовірність відомостей, внесених довідки про заробітну плату від 06.04.1989, виданої СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой", інформацію у відношенні до яких не може у зв`язку із розірванням відповідних зв`язків отримати/одержати орган пенсійного забезпечення.

Разом з тим, у суду відсутні об`єктивні дані та докази на підтвердження того, що записи в трудових книжках і коментованих довідках вчинені завідомо на підставі недостовірних чи не дійсних подій/фактів.

Матеріали справи не містять доказів спотворення позивачем дійсних даних чи відображення неправдивих відомостей з метою введення в оману як Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, так і суд.

При цьому, у разі отримання органом пенсійного забезпечення відомостей, які не відповідають тим, що внесені до довідки про заробітну плату від 06.04.1989, виданої СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой", в тому числі щодо включення "районної надбавки" та "північного коефіцієнту", відповідач вправі реалізувати своє право на подання відповідної процесуальної заяви по справі, або у визначений законом порядку спосіб вирішити питання про призначення пенсії чи її перегляду, а також на ініціювання досудового розслідування за статтею 384 Кримінального кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в урахуванні при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату, вказану у довідці СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой" за період з серпня 1983 року по березень 1989 року, з урахуванням тих мотивів, які сформовані в листі №0900-0202-8/53184 від 08.10.2024.

Враховуючи обставину подання позивачем до заяви про призначення пенсії від 04.12.2023 (а.с.68) довідки про зарплату (а.с.97-98), тобто у віданні відповідача при обчисленні розміру пенсії позивача була наявна спірні довідки, то перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням відомостей довідки про заробітну плату, відповідачу слід здійснити саме з 24.12.2023 (дата призначення пенсії за віком).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).

Підсумовуючи наведене вище суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії підлягає до задоволення.

Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд зазначає, що позивачем за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №34 від 12.11.2024 (а.с.7).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини виключно Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, то підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1211,20 гривень.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо не врахування при призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 заробітної плати за період з 30.07.1983 по 31.03.1989 для обчислення розміру пенсії згідно з довідкою про заробітну плату від 06.04.1989, виданою СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой", за змістом мотивів, які сформовані в листі №0900-0202-8/53184 від 08.10.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 24.12.2023 перерахунок розміру призначеної пенсії за віком ОСОБА_1 та провести виплату такої пенсії у відповідності до відомостей про заробітну плату (заробіток), внесених у довідку про заробітну плату від 06.04.1989, виданої СМУ-3 трест "Норильськтрубопроводстрой" за період роботи з 30.07.1983 по 31.03.1989.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 гривень (одну тисячу двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Чуприна О.В.