Справа № 160/16961/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/16961/24
Суддя І інстанції - Врона О.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду Укрїани в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо прийнятого 15.03.2024 року рішення № 33 про відмову призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, дане рішення скасувати;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо прийнятого 03.04.2024 року рішення № 33 про відмову призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, дане рішення скасувати;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо прийнятого 18.04.2024 року рішення № 33 про відмову призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, дане рішення скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області вчинити певні дії призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ, з урахуванням статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці № 345-VI з дати звернення з 11.03.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року позовну заяву задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 року №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.04.2024 року №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» .

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.04.2024 №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту а статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIIІ з дати звернення 11.03.2024.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та постановити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована правомірністю відмови у призначенні пільгової пенсії з огляду на те, що на дату зверння позивач не досялгла встановленого законодавством пенсійного віку згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове деражвне пенсійне страхування».

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у її задоволенні у повному обсязі.

Враховуючи те, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року в частині відмовлених задоволених вимог сторонами не оскаржується, то в силу положень ст. 308 КАС України, рішення суду в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася 11.03.2024 року із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 на підставі п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 року №33 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

В обгрунтування вказаного рішення, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058, Пенсійний фонд встановив, що вік заявниці 45 років 27 днів, страховий стаж особи становить 18 років 11 місяців 23 дні, пільговий стаж не значиться.

До пільгового стажу не зараховано період роботи: з 09.11.2012 року по 28.02.2024 року згідно пільгової довідки від 28.02.2024 року №70, виданої ПАТ «Суха Балка», оскільки довідка не відповідає формі додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637 (із змінами), а саме довідку завірено особою ОСОБА_2 . До електронної справи додано довіреність від 01.11.2023 року №69/377, що підтверджує повноваження вищевказаного підписувача, термін дії якої по 31.12.2023 року.

ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого чинним законодавством та відсутністю необхідного пільгового стажу.

27.03.2024 року позивач повторно звернулася із заявою про призначення пенсії і документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, яким 03.04.2024 року прийнято рішення №33 про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп. 1 п. 2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком №1 та порушенні вимоги п. 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (не досягнення пенсійного віку 50 років).

Пенсійним фондом було встановлено, що відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, диплом, свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження дитини, довідки про підтвердження стажу) та даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування загальний страховий стаж заявниці складає 18 років 11 місяців 23 дні.

Пільговий стаж за Списком №1 відсутній, оскільки згідно довіреності від 01.01.2024 року №69/412 відсутнє право підпису пільгових довідок, що визначають право на пенсію на пільгових умовах Генерального директора ПрАТ «Суха Балка» на заступника Генерального директора з персоналу та соціальних питань.

За заявою позивача про призначення пенсії від 10.04.2024 року і доданих до неї документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 18.04.2024 року за №33 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії.

В рішенні Пенсійним фондом вказано, що пенсійний вік, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 50 років. Необхідний страховий стаж, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (Список №1) становить 20 років. Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особо важкими умовами праці за Списком №1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №1) становить 7 років 6 місяців.

Вік заявниці 45 років 01 місяць.

Страховий стаж особи становить 18 років 11 місяців 23 дні.

Страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за Списком 1 становить 29 років 11 місяців 23 дні.

Пільговий стаж особи становить 11 років 01 місяць 20 днів.

Не погоджуючись з вищевказаними рішеннями відповідачів про відмову у призначенні пенсії , позивач за захистом своїх порушених прав і інтересів з даним позовом звернулась до суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. "а"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02.03.2015 №213-VIIIна пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

При цьому, стаття 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в цій редакції передбачала право на пенсію у жінок після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 02.03.2015 року №213-VIII, який набув чинності з 01.04.2015 року, віковий ценз для жінок збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу.

Так, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

45 років - по 31 березня 1970 року включно;

45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року;

46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року;

46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року;

47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року;

47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року;

48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року;

48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року;

49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року;

49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року;

50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 20 років 6 місяців у чоловіків і не менше 15 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 21 року 6 місяців у чоловіків і не менше 16 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків і не менше 17 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 23 років у чоловіків і не менше 18 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 23 років 6 місяців у чоловіків і не менше 18 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 24 років у чоловіків і не менше 19 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

При цьому, ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"в цій редакції передбачала право осбі на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-VIII від 03.10.2017 року, текст Закону №1058-IV доповнений, зокрема, статтею 114, згідно із п.1 ч.2 якої на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону (60 років):

чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи;

жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;

Вказана норма набула чинності з 01.10.2017 року.

Натомість, Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII. (п. 1 рішення)

Згідно з п. 2 Рішення № 1-р/2020, стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до п. 3 Рішення № 1-р/2020, застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме:

„На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці жінкам.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в умов призначення пенсії із зменшення віку.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі Щокін проти України).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.11.2021 року в справі № 360/3611/20.

Відповідно до ч.3 ст.291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Зважаючи на те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 року №33, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.04.2024 року №33, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.04.2024 №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» мотивовані зокрема, тим, що позивач не досягла пенсійного віку, визначеного ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове деражвне пенсійне страхування», суд апеляційної інстанції зробив висновок про протиправність цих рішень та наявності підстав для їх скасування.

Разом з тим, колегією суддів з`ясовано, що рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 року №33 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.04.2024 року №33 поряд з недосягненням позивачем пенсійного віку, визначеного ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове деражвне пенсійне страхування», підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу стала також відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, пенсійним органом не були прийняті уточнювальні довідки видані ПАТ «Суха Балка», оскільки вони не відповідають формі додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 року №637.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, підставою для не прийняття уточнювальних довідок, виданих ПАТ «Суха Балка» стала невідповідність їх оформлення в частині наявності у особи, яка її склала та підписала відповідних поноважень, а не те, що такі довідки не підтверджують пільговість роботи позивача, тобто такі недоліки уточнювальних довідок є формальними та не впливають на можливість пенсійного органу встановити характер праці, період роботи, наявність посади у відповідних Списках, та визначити наявність підстав для зарахування періоду роботу до пільгового стажу.

Тобто, прийняття пенсійним органом рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з огляду на відсутність у позивача необхідного пільгового стажу у зв`язку із неприйняттям уточнювальних довідок ПАТ «Суха Балка» також є протиправним.

Зважаючи на викладене, вірним та обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.03.2024 року №33, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 03.04.2024 року №33, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 18.04.2024 №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно пункту а статті 13 Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 , пенсію на пільгових умовах за Списком №1 відповідно пункту а статті 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VIIІ з дати звернення 11.03.2024 року.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, відповідають обставинам справи, судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права та норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

В повному обсязі постанова складена 10 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова