Справа № 160/30852/24
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2024 рокуСправа № 160/30852/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кучма К.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 20 липня 2022 року, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19 листопада 2024 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира ВЧ НОМЕР_1 № 107 від 20 липня 2022 року «Про результати службового розслідування по факту травмування солдата ОСОБА_1 », у зв`язку із неповнотою проведеного службового розслідування;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 призначити та провести повторне службове розслідування за фактом отримання ним 04 липня 2022 року травми, внаслідок виконання усного наказу сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_2 та старшого сержанта ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 22.11.2024 року була залишена без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, та надано позивачу строк десять днів для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням причин пропуску строку та доказів сплати судового збору у розмірі 1 211,20 грн або надання копії посвідчення УБД.

До суду 05.12.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків, до якої додана фотокопія посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 від 25.05.2021 р. для підтвердження наявності підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Стосовно поновлення пропущеного строку в заяві позивачем вказано, що 04.07.2022 р. близько 14:00 год. він отримав травму внаслідок падіння з БМП у вигляді: закритої травми грудної клітки; закритого перелому середньої третини тіла грудини; забою обох легень; ЗЧМТ; осаднення м`яких тканин волосистої частини голови; забою м`яких тканин правого надпліччя; забою та осаднення верхніх кінцівок та правої п`яткової ділянки. Травми виявилися значними, тому навіть до сьогоднішнього дня він вимушений регулярно звертатися до лікарів для лікування. Так, після отримання травми він перебував на стаціонарному лікуванні у період: з 18.07.2022 р. по 01.08.2022 р., що підтверджується випискою-епікризом № 2611 та довідкою № 2589 від 01.08.2022 р., з 25.05.2023 р. по 01.06.2023 р., що підтверджується випискою з медичної карти № 2765/318, з 15.11.2023 р. по 05.12.2023 р., що підтверджується випискою з медичної карти № 6551, з 04.04.2024 р. по 04.05.2024 р., що підтверджується випискою з медичної карти № 2283/95. Крім того, через тривалий час лікування та розлади здоров`я, він протягом тривалого часу не міг отримати усі необхідні для звернення до суду документи. Ряд довідок про те, що травмування було пов`язано із проходженням військової служби були отримані протягом ним 2023-2024 роках. Також звертає увагу суду, що його з лав ЗСУ було звільнено лише у 2024 році, а МСЕК встановлено наявність підстав для призначення йому ІІІ групи інвалідності у червні 2024 року. Таким чином, період лікування, звільнення із військової служби та збір усіх необхідних документів і стало причиною пропуску строку звернення до суду. В той же час, велика кількість документів була отримана ним після усних звернень, а тому повідомити суду про точну дату їх отримання неможливо. У зв`язку з чим просив суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнавши причини пропуску такого строку поважними.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За змістом приписів п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 р. у справі №362/643/21 визначила, що військова служба є різновидом публічної служби.

Положеннями ч.5 ст.122 КАС України обумовлено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою становить 1 місяць.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки були висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 року у справі № 809/1087/17 та від 22.11.2018 року у справі №815/91/18.

Питання ж поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Тобто, з врахуванням вище встановленого, строк подачі цього позову повинен обчислюватися з моменту коли позивач дізнався, або мав би дізнатися про наказ командира ВЧ НОМЕР_1 № 107 від 20.07.2022 р. «Про результати службового розслідування по факту травмування солдата ОСОБА_1 ».

Як зазначає сам позивач, повідомити точну дату про порушення своїх прав у зв`язку з отриманням великою кількістю документів неможливо.

Суд враховує, що позивач в період з 21.11.2018 року по 10.05.2024 року проходив військову службу у Збройних силах України та в період з 18.07.2022 р. по 01.08.2022 р., з 25.05.2023 р. по 01.06.2023 р., з 15.11.2023 р. по 05.12.2023 р., з 04.04.2024 р. по 04.05.2024 р. він перебував на лікуванні.

Однак, суд зауважує, що згідно із витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 11.05.2024 р. №120 солдата ОСОБА_1 , майстра ремонтної майстерні бронетанкового озброєння і техніки ремонтного взводу бронетанкової техніки ремонтної роти бронетанкової техніки ремонто-відновлювального батальйону, звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_3 (по особовому складу) від 10.05.2024 р. № 16-рс у відставку за підпунктом «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказано вважати таким, що справи та посаду здав і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 . 11.05.2024 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення, а з 12.05.2024 року знято з котлового забезпечення.

Водночас МСЕК встановлено наявність підстав для призначення йому групи інвалідності у червні 2024 року, про що також зазначено позивачем в заяві про усунення недоліків.

Отже, позивач в заяві про усунення недоліків за період з липня 2024 року по листопад 2024 року не навів жодних аргументів та не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України позивач міг звернутися з позовною заявою протягом місячного строку. В порушення вказаних вимог позивач звернувся до суду лише 19 листопада 2024 року, коли строк на звернення до суду вже сплинув.

Крім того, позивач посилається на віддаленість його представника та відповідача, що також створювало перешкоди для вчасної подачі позову, однак суд вважає безпідставним вищевказане посилання, оскільки в межах адміністративної справи №160/1072/24 він подавав процесуальні документи, а саме: позовну заяву, відповідь на відзив. Також, копія пояснювальної по адміністративній справі №160/1072/24 додана позивачем до позовної заяви.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Верховний Суд у справі № 240/12017/19 вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. За висновком Суду, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 року у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27.01.2020 року у справі № 420/3001/19, від 25.02.2020 року у справі № 360/1870/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 380/14933/22, від 21 грудня 2022 року у справі № 0440/6992/18, від 30 березня 2023 року у справі № 420/1640/19, від 05 липня 2023 року у справі №826/13146/18, від 13 липня 2023 року у справі №200/10431/21.

Таким чином, позивачем пропущений строк звернення до суду, не надано доказів на підтвердження поважності причин такого пропуску та не наведено достатніх, переконливих аргументів, внаслідок чого суд не вбачає підстав для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду та задоволення його клопотання про поновлення строку звернення з позовом.

Отже, станом на 12.12.2024 року, вказані вимоги вищезазначеної ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року позивачем у повному обсязі не виконані, недоліки позовної заяви не усунуті у визначений судом строк.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169, 243, 248 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу від 20 липня 2022 року, зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовом та усіма доданими до нього матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч.8 ст.169 КАС України, повернення позовної заяви, не позбавляють права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку статті 256 КАС України та може бути оскаржена в строки передбачені статтею 295 КАС України.

Суддя К.С. Кучма