Справа № 500/3276/24
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/3276/24 пров. № А/857/21725/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шинкар Т.І.,

суддів Обрізка І.М.

Онишкевича Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року (головуючий суддя Мандзій О.П.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в м. Тернопіль у справі № 500/3276/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною,-

В С Т А Н О В И В :

25.05.2024 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі Управління), в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.

Ухвалою від 11 липня 2024 року позов в частині позовних вимог за період до 23.11.2023 залишено без розгляду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджено постановою КМУ №124 від 20.02.2019, а відтак кожен наступний перерахунок у зв`язку зі збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Суд першої інстанції зазначив, що при обчисленні пенсії позивача за віком відповідно до України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV у 2021 році відповідач застосував середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки, який становив 9118,81 грн, що є більшим за розміри показників середньої заробітної плати, які підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації відповідно до ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, а саме: за 6186,32 грн (з 01.03.2022), 7405,03 грн (з 01.03.2023) і 7565,75 грн (з 01.03.2024), а відтак дійшов до висновку про відсутність правових підстав для здійснення пенсійним органом індексації пенсії позивача, розрахованої виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки, тобто за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,14 (з 01.03.2022), у розмірі 1,197 (з 01.03.2023), у розмірі 0796 (з 01.03.2024).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року та позовні вимоги задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що норма про застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017, при проведенні перерахунку пенсії при щорічній індексації пенсії не узгоджується та суперечить змісту частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV. Зазначає про те, що в абзаці другому пункту 5 Порядку № 124 чітко зазначено, що механізм (особливості) перерахунку пенсії, закладені в ньому, застосовується лише в 2019 році і про те, що такий самий підхід слід застосовувати в наступних роках, в цьому пункті нічого не зазначено. Так, положення статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV та Порядку № 124 не містять застережень, що пенсії призначені пізніше підлягають індексації виходячи з показника середньої заробітної станом на 01.10.2017. Водночас, абзац перший в сукупності з абзацом другим пункту 5 Порядку № 124 суперечить пункту 3 зазначеного Порядку та частині другій статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, адже звужує коло пенсіонерів, пенсії яких підлягають щорічній індексації. Скаржник стверджує, що протиправність бездіяльності відповідача полягає в тому, що він не здійснив індексацію пенсії позивача у 2022-2024 роках із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 (у 2022 році), у розмірі 1,197 (у 2023 році), у розмірі 1,0796 (у 2024 році).

Представник позивача подав клопотання про зупинення провадження у справі до набранням законної сили рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в адміністративній справі №160/28752/23.

Розглянувши подане клопотання суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Норми статті 236 КАС України, яка врегульовує питання зупинення провадження у справі, розмежовують підстави, за яких суд має право зупинити провадження у справі, а також, із настанням яких суд зобов`язаний вчинити таку процесуальну дію.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються у такій іншій справі, не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог тощо.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що представником позивача не надано доказів щодо того, що дана справа не може бути вирішена до вирішення справи № 160/28752/23 Верховним Судом.

Водночас у частині другій статті 236 КАС України визначено перелік підстав, за яких суд має право зупинити провадження у справі.

Зокрема, пунктом 5 частини другої статті 236 КАС України передбачено, що суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Кодекс адміністративного судочинства України не містить визначення «подібні правовідносини». Що саме необхідно розуміти під цим поняттям роз`яснено Верховним Судом, зокрема, у постанові від 13.02.2019 в справі №802/3999/15-а. Так, «подібність правовідносин» означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин).

Аналіз норм пункту 5 частини другої статті 236 КАС України свідчить про те, що суд має право зупинити провадження у справі з підстави перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку саме палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відтак, можливість зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини другої статті 236 КАС України пов`язана не з будь-якими подібними справами (навіть, якщо такі й дійсно подібні), а обумовлюється їхнім обов`язковим розглядом у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. Це виключає необґрунтоване зупинення судами провадження у справах, виходячи лише із однієї наявності на розгляді у Верховному Суді подібної справи, яких може бути безліч.

Відповідні висновки були зроблені Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 20 травня 2021 року в справі №580/1802/20, від 28 травня 2021 року в справі №640/25049/19, від 30 червня 2021 року в справі №640/23593/19, від 29 липня 2021 року в справі №640/22535/19, від 12 серпня 2021 року в справі №640/23334/19, від 19 серпня 2021 року в справі №640/24675/19, від 30 серпня 2021 року в справі №640/25355/19, від 09 вересня 2021 року в справі №640/25418/19 та від 09 лютого 2022 року в справі №640/684/20.

Також необхідно зазначити, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Суд апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи враховує, що положеннями статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію.

Зупинення провадження у справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження в справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені нормами частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.

З аналізу наведених вище норм права убачається, що за наявності іншої пов`язаної справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд за відсутності об`єктивної неможливості розгляду судової справи зобов`язаний зупинити провадження у своїй справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Невиправдане зупинення судом провадження у справі є неприпустимим, не відповідає завданню адміністративного судочинства і тягне за собою порушення установлених строків розгляду справи.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2022 року у справі №809/452/18.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в адміністративній справі № 160/28752/23 не підлягає задоволенню.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 05.05.2021 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Позивачу перерахована пенсія та встановлено надбавку з 01.03.2022 135,00 грн., з 01.03.2023 100,00 грн., з 01.03.2024 100,00 грн., що складає суму індексації відповідно до Постанов Кабінету Міністрів України №118, №168, №185.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про перерахунок (індексацію) пенсії шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 та на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 та у зв`язку із цим провести виплату недоотриманих сум пенсії.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 14.05.2024 №4843-4560/К-02/8-1900/24 повідомлено про те, що позивачу призначено пенсію за віком, згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати за три попередні роки, які передують року звернення, за 2018-2020 роки в розмірі 9118,81 грн. Оскільки цей розмір є більшим за розміри показників середньої заробітної плати, які підлягають застосуванню при проведенні перерахунку пенсії з урахуванням її індексації відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV, а саме: 6186,32 грн. (з 01.03.2022), 7405,03 грн. (з 01.03.2023) і 7994,47 грн. (з 01.03.2024) тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області позивачу було призначено відповідні надбавки до пенсії, які виплачуються в розмірах, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» 135 грн., Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» 100 грн., Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 100 грн. Пенсія перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства.

Вважаючи такі дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон № 1282).

За визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 1 Закону № 1282, для цілей цього Закону індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Об`єкти індексації грошових доходів населення визначені ст. 2 Закону № 1282.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1282 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Частиною 5 ст. 2 Закону № 1282 визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз. 2 і 3 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абз. 2 цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення, що передбачено абз. 3 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз. 2 цієї частини (абз. 4 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV).

Аналіз положень абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV свідчить, що індексація пенсії проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, а не шляхом безпосереднього збільшення розміру пенсії.

Водночас, показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, для цілей індексації збільшується за правилами, визначеними абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, одним із показників, який враховується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, є середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три роки, що передуються року звернення за призначенням пенсії.

Так, порядок визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону №1058-IV враховується для обчислення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 01 лютого 2008 року № 4-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2008 року за № 146/14837, (далі Порядок № 4-4).

Відповідно до п. 1.1 Порядку № 4-4 цей Порядок розроблено з метою визначення показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, для обчислення пенсії (далі заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії) відповідно до Закону №1058-IV.

Згідно з п. 1.2 Порядку № 4-4 Порядок визначає механізм розрахунку показників заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за місяць та за рік.

Порядком визначено:

показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за місяць використовується для розрахунку індивідуального коефіцієнту заробітної плати (доходу) застрахованої особи;

показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за рік використовується для визначення заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, скоригованої згідно з ч. 2 ст. 40 Закону.

В п. 2.2 Порядку № 4-4 наведена формула, за якою розраховується показник заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за рік.

Так, 20 лютого 2019 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (далі - Постанова КМУ № 124).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 124 затверджений Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 124).

Пунктом 2 Постанови КМУ № 124 установлено, що у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно з п. 1 Порядку № 124 цим Порядком відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відповідно до п. 2 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені, з-поміж іншого, відповідно до Закону №1058-IV.

Пунктом 3 Порядку № 124 установлено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за формулою, наведеною в п. 4 Порядку № 124:

ЗСЦ показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою: ЗСЗ = Псзсп(1) : Псзп(2) х 100% - 100%, де

Псзп(1) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп(2) показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Починаючи з 2021 року показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначатиметься як співвідношення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку. Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

За правилами п. 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абз. 1 п. 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону №1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до п. 4 цього Порядку, абз. абз. 1, 2 цього пункту, з урахуванням абз. абз. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 28, абз. 2 п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2148, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до п. 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена ст. 25 Закону №1058-IV на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Таким чином, відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 124 показник середньої заробітної плати визначається станом на 01 жовтня 2017 року і становить 3764,40 грн. (3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн) : 3 = 3764,40 грн, де 3149,45 грн середня заробітна плата за 2014 рік, 3 661,41 грн середня заробітна плата за 2015 рік, 4 482,35 грн середня заробітна плата за 2016 рік.

В 2019 році показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,17, що передбачено п. 2 Постанови КМУ № 124.

Як наслідок, в 2019 році показник середньої заробітної плати при перерахунку пенсій становив 4404,35 грн (3764,40 грн х 1,17 = 4404,35 грн).

Таким чином, механізм індексації пенсій, визначений ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV та Порядком № 124, зводиться до збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в України, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за правилами, визначеними абз. 2 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, на відповідний коефіцієнт.

При цьому для цілей індексації показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, обчислюється відповідно до п. 5 Порядку № 124.

Так, 01 квітня 2020 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі - Постанова № 251).

Пунктом 2 Постанови № 251 було установлено, що:

1) у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11;

2) у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

3) перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 1 травня 2020 року.

Таким чином, в 2020 році для цілей індексації пенсії показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,11 і становив 4888,83 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 = 4888,83 грн).

Надалі, 22 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі - Постанова № 127).

Пунктом 1 Постанови № 127 було установлено, що у 2021 році:

перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абз. 2 цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

з 1 березня у разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації в разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону, не досягає 2200 гривень, таким особам надається щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсій.

Таким чином, в 2021 році для цілей індексації пенсії показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,11 і становив 5426,60 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 = 5426,60 грн).

16 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118).

Пунктом 1 Постанови № 118 установлено, що з 1 березня 2022 року:

перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

При цьому п. 4 Постанови № 118 установлена з 01 березня 2022 року до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2022 року згідно з Порядком № 124, щомісячна доплата до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої п. 2 Постанови КМУ № 127 щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, у 2022 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,14 і становив 6186,32 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 = 6186,32 грн).

Надалі, 24 лютого 2023 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсі згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

При цьому п. 6 Постанови № 168 установлена з 01 березня 2023 року до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV, за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2023 року згідно з Порядком № 124 щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених п. 2 Постанови КМУ № 127 та п. 4 Постанови № 118, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, в 2023 році для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,03 грн).

Також, 23 лютого 2024 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі Постанова №185).

Відповідно до Постанови №185 та згідно пункту 6 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» Кабінет Міністрів України встановлено, що з 1 березня 2024 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим Постановою № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796. (3764,40 грн. збільшена на коефіцієнт 1,17 з 01.03.2019, на коефіцієнт 1,11 з 01.05.2020 (4888,83 грн.) на коефіцієнт 1,11 з 01.03.2021 (5426,60 грн.), на коефіцієнт 1,14 з 01.03.2022 (6188,89 грн.), з 01.03.2023 (7408,10 грн), з 01.03.2024 (7997,78 грн).

До пенсій, призначених відповідно до Закону за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2023 року включно, які не підвищуються з 1 березня 2024 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону №1058-IV затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», встановлюється щомісячна доплата до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», пунктом 4 Постанови. № 118 та пунктом 6 Постанови №, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Оскільки спірні правовідносини між позивачем та пенсійним органом виникли щодо проведення перерахунку пенсії на підставі ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV та Постанов № 118, № 168 та №185 з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року відповідно, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV встановлено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Норма, наведена в абз. 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, не містить жодних виключень, і це дозволяє дійти висновку про те, що для забезпечення індексації перерахунку підлягають всі раніше призначені пенсії.

Частиною 5 ст. 2 Закону № 1282 визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз. абз. 2 і 3 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV.

Водночас, розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз. 2 цієї частини (абз. 4 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV).

Пунктом 3 Порядку № 124 установлено, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Як встановлено судом першої інстанції, пенсія за віком відповідно до Закону № 1058 призначена позивачу з 2021 року.

Відтак, позивач має право на перерахунок пенсії з 01 березня 2022 року відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124, Постанови № 118, а також на перерахунок пенсії з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124, Постанови № 168 та Постанови №185.

Однак, такий перерахунок не призводить автоматично до підвищення його пенсії з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року.

Так, з 01 березня 2022 року при перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124 і Постанови № 118 для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,14 і становив 6186,32 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 = 6186,32 грн).

З 01 березня 2023 року при перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124 і Постанови № 168 для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,197 і становив 7405,03 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7405,03 грн).

З 01 березня 2024 року при перерахунку пенсії відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124 і Постанови № 185 для цілей індексації показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, підлягав збільшенню на коефіцієнт 1,0796 і становив 7994,47 грн (3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 х 1,0796 = 7994,47 грн).

Поміж тим, суд апеляційної інстанції зазначає про те, що пенсія ОСОБА_1 була призначена в 2021 році і для обчислення її розміру був застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за попередні три роки (2018-2020 роки), який становив 9118,81 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, збільшений на коефіцієнт 1,14 (в 2022 році), на коефіцієнт 1,197 (в 2023 році) і на коефіцієнт 1,0796 (в 2024 році).

В даному контексті варто зауважити, що приймаючи Постанови № 118, №168 і №185, Уряд передбачав, що внаслідок перерахунку з 01 березня певні пенсії, призначені відповідно до Закону №1058-IV, не підвищяться.

У зв`язку з цим для досягнення мети індексації п. 4 Постанови № 118 з 01 березня 2022 року установлена щомісячна доплата в розмірі 135 грн до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 року включно, які не підвищуються з 01 березня 2022 року згідно з Порядком № 124, п. 6 Постанови № 168 та № 185 з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року установлена щомісячна доплата в розмірі 100 грн до пенсій, призначених відповідно до Закону №1058-IV за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 року включно та до 31 грудня 2023 року, які не підвищуються з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року згідно з Порядком № 124.

Оскільки пенсія позивача не підвищились внаслідок перерахунків відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, Порядку № 124 і Постанов № 118, № 168 та №185 з 01 березня 2022 року йому встановлена доплата до пенсії в розмірі 135,00 грн, з 01 березня 2023 року в розмірі 100,00 грн та з 01 березня 2024 року 100,00 грн.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що внаслідок перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року пенсійний орган не допустив протиправних дій та не порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення.

З приводу твердження скаржника про те, що норми Порядку № 124 суперечать положенням ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, а тому до спірних правовідносин належить застосовувати норми Закону, суду зазначає таке.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV визначено, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

При цьому абз. 4 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV установлено, що розмір та порядок такого збільшення визначаються в межах бюджету Пенсійного фонду України за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз. 2 цієї частини, а відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1282 індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абз. абз. 2 і 3 ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV.

Таким чином, Верховна Рада України уповноважила Кабінет Міністрів України визначати порядок перерахунку пенсії з метою її індексації.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Порядок № 124 затверджений постановою Кабінету Міністрів України в межах наданих йому законом повноважень. Цей Порядок ні в цілому, ні в окремій його частині не був визнаний незаконним та нечинним.

Як наслідок, норми Порядку № 124 були обов`язковими для пенсійного органу та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Так, «Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії», про який йдеться в ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, не є тотожним «середній заробітній платі (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії», яка є складовою формули, за якою визначається заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV.

Частиною 2 ст. 40 Закону №1058-IV передбачено, що порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистки. Таким порядком є Порядок № 4-4, п. 1.2 якого визначено, що показник заробітної плати (доходу) за рік використовується для визначення заробітної плати (доходу) застрахованої особи для обчислення пенсії, скоригованої згідно з ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що Закон №1058-IV безпосередньо не визначає порядок індексації пенсії, такий порядок делеговано Кабінету Міністрів України, який затвердив Порядку № 124 в межах наданих йому повноважень.

Запроваджений Урядом механізм перерахунку пенсії для цілей індексації (п. 5 Порядку № 124) передбачає, що:

- в 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року на коефіцієнт, визначений згідно з абз. 1 п. 4 цього Порядку;

- кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії;

- пенсії, які призначені відповідно до Закону №1058-IV та розмір яких не підвищено відповідно до п. 4 Порядку № 124, абз. абз. 1, 2 п. 5 Порядку № 124, з урахуванням абз. абз. 1, 3 ч. 1, ч. 2 ст. 28, абз. 2 п. 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, п. 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2148, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 року № 265 «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян», щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Те, що в п. 5 Порядку №124 Кабінет Міністрів України визначив, що для цілей індексації в 2019 році на відповідний коефіцієнт збільшується показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, станом на 01 жовтня 2017 року, на переконання суду апеляційної інстанції не може вважатися виходом Уряду за межі наданих йому повноважень.

З огляду на чинне правове регулювання, в правовідносинах щодо пенсійного забезпечення застосовуються два показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески та який враховується для обчислення пенсії:

1)показник, про який йдеться в ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV, який застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, зокрема при її призначенні;

2)показник, про який йдеться в ч. 2 ст. 42 Закону №1058-IV, який застосовується для цілей індексації пенсій, (який визначається відповідно до п. 5 Порядку № 124).

Враховуючи вище вкладене, суд першої інстанції підставно відхилив аргументи позивача в цій частині.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що в контексті спірних правовідносин визначальним є не рік виходу на пенсію, а та обставина, чи перевищує показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, як складову формули визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії конкретної особи.

Отже, в результаті перерахунку пенсії для цілей індексації підвищується розмір пенсії тих пенсіонерів, які отримували пенсію, розмір якою був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, яка є меншою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році.

Водночас, розмір пенсії тих пенсіонерів, які таку отримували, та розмір якої був обчислений із заробітної плати (доходу), при визначенні якої врахована середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, та яка є більшою за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації у відповідному році, не підвищується в результаті перерахунку пенсії для цілей індексації.

Так, заробітна плата, з якою обчислений розмір пенсії позивача, визначені із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії 9118,81 грн, що є більшим за показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначений відповідно до п. 5 Порядку № 124, та збільшений на визначений Кабінетом Міністрів України коефіцієнт для цілей індексації в 2022 році (6186,32 грн), в 2023 році (7405,03 грн) та в 2024 році (7994,47 грн).

І як наслідок, в результаті перерахунків пенсії позивача для забезпечення її індексації з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року його пенсія не збільшилась, у зв`язку з чим були встановлені для нього відповідні доплати (135,00 грн з 01 березня 2022 року та 100,00 грн з 01 березня 2023 року та з 01 березня 2024 року), а відтак, на переконання суду апеляційної інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області при перерахунку пенсії позивача не допустило протиправної поведінки та не порушило право позивача на належне пенсійне забезпечення.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для здійснення пенсійним органом індексації пенсії позивача, розрахованої виходячи із показника середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки, тобто за 2018-2020 роки у розмірі 9118,81 грн, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, у розмірі 1,14 (з 01.03.2022), у розмірі 1,197 (з 01.03.2023), у розмірі 0796 (з 01.03.2024), що є наслідком вважати дії відповідача такими, що відповідають принципам, визначеними ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено мотиви відмови у позові, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів, повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 липня 2024 року у справі №500/3276/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т. І. Шинкар
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич