Справа № 560/4527/24
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4527/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Матущак В.В.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

12 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернувся із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому просив визнати протиправними та скасувати повністю наказ Державної податкової служби України №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16.05.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано повністю наказ Державної податкової служби України №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

У задоволенні решти позовних вимог, а саме щодо відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не мала повноважень впливати на прийняття рішень Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, тобто, втручатися у їх прийняття з урахуванням того, що такі рішення приймалися комісією більшістю голосів, тобто, колегіальним складом, а відповідно, вона не може нести дисциплінарної відповідальності за прийняття такою комісією рішень, які є результатом діяльності колегіального органу, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

ДПС України, як суб`єкт владних повноважень, у спірному Наказі від 22.03.2024 не навела жодних мотивів, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 посадових обов`язків та норм чинного законодавства. Дослідженими судом обставинами справи та аналізом чинного законодавства у їх сукупності не встановлено жодного неналежного виконання позивачем її посадових обов`язків, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Крім того відповідач виніс спірний Наказ від 22.03.2024 під час перебування позивача на лікарняному та під час відпустки, тобто під час відсутності державного службовця на службі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю та в період відпустки, що є порушенням вимог Закону України "Про державну службу".

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що Головою Комісії регіонального рівня ОСОБА_1 не забезпечено виконання повноважень, визначених пунктами 33, 34 Порядку № 1165, не вжито комплексу заходів із виконання членами Комісії регіонального рівня функціональних повноважень, що призвело до відсутності прийняття рішень про відповідність критеріям ризиковості стосовно платників податків, які здійснюють ризикові операції.

При цьому саме на ОСОБА_1 як Голові Комісії регіонального рівня лежить уся повнота відповідальності за неналежну організацію роботи комісії регіонального рівня та результати її діяльності.

Зазначено, що чинне законодавство не забороняє застосовувати дисциплінарне стягнення у перший день виходу на роботу державного службовця по закінченню його тимчасової відсутності (тимчасової непрацездатності, відпустки, відрядження).

Також вказано про порушення правил територіальної підсудності розгляду справи. Зазначено, що позивачем не було надано до суду відомостей, що підтверджують факт декларування/реєстрації місця проживання (перебування) позивача у Хмельницькій області. Витягу з реєстру територіальної громади щодо зареєстрованого місця проживання до матеріалів справи позивачем не долучено.

Крім того ОСОБА_1 займає посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області. Таким чином, у відповідності до положень статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище. Отже, з урахуванням положень пункту 1 частини шостої статті 12 та пункту 20 частини першої статті 4 КАС України, справа № 560/4527/24 не належить до справ незначної складності (малозначних справ), та підлягала розгляду у порядку загального позовного провадження.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що комісія ГУ ДПС у Хмельницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є колегіальним органом, рішення якого ухвалюються більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії, а тому позивач не може нести персональну відповідальність за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу.

Вказано, що ОСОБА_1 орендує житло в АДРЕСА_1 . Саме в цьому місті і за цією адресою ОСОБА_1 проживає постійно, відколи зайняла посаду заступника начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області у 2022 році. Тобто, у ОСОБА_1 уже давно існує достатній і тривалий зв`язок з містом Хмельницький. Саме тому, з урахуванням положень ч. 1 ст. 25 КАС України, нею і було обрано Хмельницький окружний адміністративний суд для подання позову проти ДПС України, як суд за її місцем перебування, знаходження.

Позивачем подано доказ свого місця перебування у місті Хмельницький, у той час як відповідач не надав жодного доказу про місце перебування позивача у місті Київ.

Крім того вказано, що 13.06.2024 ОСОБА_1 задекларувала нове місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відтак Хмельницький окружний адміністративний суд є належним судом для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Зазначено, що враховуючи характер спірних правовідносин, склад учасників, предмет доказування, суд правомірно дійшов висновку, що адміністративна справа №560/4527/24 підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 16.07.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Наказом ДПС від 10.02.2022 № 161-о "Про призначення ОСОБА_1 " ОСОБА_1 призначена на посаду заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області з 11.02.2022.

У зв`язку зі службовою необхідністю наказами ДПС від 17.02.2022 №205-о, від 11.03.2022 №251-о, від 11.04.2022 №310-о, від 14.12.2022 №1841-о на ОСОБА_1 за її згодою було покладено виконання обов`язків начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області, з правом підпису фінансових документів.

Відповідно до наказу ДПС від 25.01.2024 №75-о Про втрату чинності наказу ДПС, яким визнано таким, що втратив чинність наказ ДПС від 14.12.2022 № 1841-о Про покладення виконання обов`язків на ОСОБА_1 , припинено з 26.01.2024 виконання ОСОБА_1 обов`язків начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

У подальшому департаментом забезпечення відомчого контролю ДПС було здійснено заходи вибіркового моніторингу та аналізу стану відпрацювання податкових ризиків у Головному управлінні ДПС у Хмельницькій області, у зв`язку з надходженням службової записки від Департаменту управління ризиками від 30.01.2024 № 1018/99-00-18 здійснено заходи вибіркового моніторингу та аналізу стану відпрацювання податкових ризиків.

Результати здійсненого моніторингу оформлено Доповідною запискою Департаменту забезпечення відомчого контролю від 30.01.2024 № 103/99-00-02-03-01-13, скерованою до в. о. голови ДПС України.

Вказана доповідна записка містить аналіз реєстрації комісією Головного управління ДПС у Хмельницькій області декількох податкових накладних та пропозицію - "з огляду на викладене та з метою поліпшення стану організації роботи Комісії, недопущення виявлених за результатами моніторингу порушень та недоліків, посилення відповідальності посадових осіб за виконанням покладених службових обов`язків, вважала б за доцільне ініціювати дисциплінарні провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку стосовно посадових осіб, з вини яких допущено виявлені недоліки і порушення, та вжити заходів з метою усунення недоліків, вказаних у доповідній записці".

До Доповідної записки №103 В. о. Голови ОСОБА_2 надано доручення від 30.01.2024 № 16-д (02) щодо, зокрема:

- порушення дисциплінарного провадження для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків, що полягають у неналежному виконанні посадових обов`язків з координації та контролю за роботою підпорядкованих структурних підрозділів стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_3 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області із відстороненням від виконання посадових обов`язків;

- вжиття заходів керівництвом Головного управління ДПС у Хмельницькій області з метою притягнення до відповідальності посадових осіб за встановлені порушення та недоліки, зокрема шляхом ініціювання дисциплінарних проваджень відповідно до Закону;

- підготування проекту наказу про порушення дисциплінарного провадження для здійснення дисциплінарного провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_3 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області .

Наказом ДПС від 30.01.2024 № 1-дп "Про порушення дисциплінарного провадження" порушено дисциплінарне провадження для визначення вини, характеру і тяжкості вчинення дисциплінарних проступків стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_3 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області; відсторонено заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_4 від виконання посадових обов`язків на час проведення дисциплінарного провадження; доручено Дисциплінарній комісії з розгляду дисциплінарних справ Державної податкової служби України (далі Дисциплінарна комісія ДПС) здійснити дисциплінарне провадження стосовно заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_4 за період керівництва роботою Головного управління ДПС у Хмельницькій області та за результатами розгляду дисциплінарної справи надати в. о. Голови ДПС подання відповідно до чинного законодавства.

Дисциплінарною комісією ДПС було здійснено дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 та за результатами розгляду дисциплінарної справи встановлено факт вчинення останньою дисциплінарного проступку, кваліфікованого як невиконання, неналежне виконання державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством (пункт 5 частини другої статті 65 Закону №889) та рекомендовано застосувати співмірне з вчиненим дисциплінарним проступком дисциплінарне стягнення у вигляді догани (подання Дисциплінарної комісії ДПС від 14.03.2024 №290/99-00-02-ДК).

Відповідно до наказу ДПС від 22.03.2024 №1-дс "Про накладення дисциплінарного стягнення" суб`єктом призначення з урахуванням подання Дисциплінарної комісії ДПС прийнято рішення застосувати до заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області Зленко Ірини, яка здійснювала керівництво Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Хмельницькій області, дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889.

Вважаючи, що вказаним наказом права позивача порушені, позивач звернулася до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889), службова дисципліна - неухильне додержання Присяги державного службовця, сумлінне виконання службових обов`язків та правил внутрішнього службового розпорядку.

Статтею 8 Закону №889 визначені основні обов`язки державного службовця.

Відповідно до статті 62 Закону №889, державний службовець зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені статтею 8 цього Закону, а також: 1) не допускати вчинків, несумісних із статусом державного службовця; 2) виявляти високий рівень культури, професіоналізм, витримку і тактовність, повагу до громадян, керівництва та інших державних службовців; 3) дбайливо ставитися до державного майна та інших публічних ресурсів.

Державний службовець особисто виконує покладені на нього посадові обов`язки.

Згідно частини 1 статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно п.5 ч. 2 статті 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Процедуру здійснення дисциплінарними комісіями з розгляду дисциплінарних справ дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців визначає постанова КМУ "Про затвердження Порядку здійснення дисциплінарного провадження" від 04.12.2019 №1039 (далі - Порядок №1039), пунктами 33, 35 якого визначено, що дисциплінарна комісія за результатами розгляду дисциплінарної справи приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності та вносить суб`єкту призначення свої пропозиції (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи. Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмових пояснень суб`єкту призначення.

Згідно матеріалів справи Дисциплінарна комісія ДПС встановила, що Головою Комісії ОСОБА_1 не забезпечено виконання повноважень, визначених пунктами 33, 34 Порядку №1165, не вжито комплексу заходів із виконання членами Комісії функціональних повноважень, що призвело до відсутності прийняття рішень про відповідність критеріям ризиковості стосовно платників податків, які здійснюють ризикові операції.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарної справи заступника начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області ОСОБА_1 виявлено, що причинами й умовами, які призвели до незабезпечення належного контролю, координації та спрямування діяльності територіального органу, стало незабезпечення ОСОБА_1 належної роботи Комісії, порушення вимог податкового законодавства та внутрішніх розпорядчих документів ДПС при здійсненні відповідних заходів, недотримання ОСОБА_1 пунктів 1, 2, 3, 7 розділу 3 посадової інструкції в частині виконання основних посадових обов`язків.

З урахуванням наведеного наказом ДПС №1-дс застосовано до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді догани за вчинення нею дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону №889.

Стосовно правомірності оскаржуваного наказу суд зазначає наступне.

Механізм зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в реєстрі, права та обов`язки її членів врегульовані постановою КМУ "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165).

Згідно пункту 25 Порядку №1165, обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку покладено на Комісію регіонального рівня.

Комісією регіонального рівня, у відповідності до пункту 2 Порядку №1165, є комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Згідно пункту 27 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України і постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції України, Податкового кодексу України та законів, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, а також цим Порядком.

До складу комісій регіонального рівня, у відповідності до пункту 29 Порядку №1165, входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У відповідності до пункту 30 Порядку №1165, Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів.

Голова комісії регіонального рівня та її персональний склад, згідно з пунктом 31 Порядку №1165, затверджуються наказом головного управління ДПС в області, м. Києва та Офісу великих платників податків ДПС. Головою комісії регіонального рівня призначається перший заступник або заступник керівника головного управління ДПС в області, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

У відповідності до пункту 33 Порядку №1165, Голова комісії контролюючого органу організовує роботу комісії і відповідає за виконання покладених на неї завдань та функцій, головує на її засіданнях та визначає перелік питань, що підлягають розгляду.

Повноваження голови комісії, визначені Пунктом 34 Порядку №1165, відповідно до якого голова комісії контролюючого органу: організовує роботу комісії та координує роботу її членів; головує на засіданнях комісії та визначає перелік питань, що підлягають розгляду; визначає функціональні обов`язки кожного члена комісії; відповідає за виконання покладених на комісію завдань та функцій; організовує підготовку документів щодо діяльності комісії; забезпечує надання аналітичної інформації; ініціює питання щодо зміни персонального складу комісії; забезпечує формування рішень за встановленою формою та надсилання їх платнику податку; забезпечує вирішення інших питань, що стосуються здійснення повноважень комісії.

Згідно пункту 40 Порядку №1165 голова, заступник голови, секретар та члени комісії контролюючого органу беруть участь у засіданні особисто та не мають права делегувати своїх представників для участі в її засіданні.

Засідання комісії контролюючого органу є правомочним за умови присутності на ньому не менше двох третин її затвердженого персонального складу. Засідання комісії контролюючого органу проводиться у разі наявності матеріалів для розгляду. У разі потреби член комісії контролюючого органу подає голові комісії пропозиції щодо проведення додаткового засідання.

Рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.

Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

У разі рівного розподілу голосів вирішальним є голос головуючого на засіданні.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні.

Присутній на засіданні комісії контролюючого органу член комісії, який не згоден з рішенням комісії або утримався від голосування, повинен викласти у письмовій формі свою окрему думку, яка додається до матеріалів засідання такої комісії.

Отже комісія ГУ ДПС у Хмельницькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є колегіальним органом, рішення якого ухвалюються більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.

Відповідачем не надано достатніх та допустимих доказів допущення позивачем зловживань як головою Комісії, наприклад вчинення дій, які підлягають вирішенню колегіальним органом, одноособово чи фальсифікації рішень колегіального органу, допущення головою Комісії порушення процедури прийняття рішень, відсутні докази того, що голос головуючого на засіданні мав вирішальне значення при прийнятті рішень щодо певних суб`єктів господарювання.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не може нести персональну відповідальність за рішення, які є результатом діяльності колегіального органу, оскільки відповідно до вимог частини 2 статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак доводи скаржника про те, що саме на ОСОБА_1 як Голові Комісії регіонального рівня лежить уся повнота відповідальності за неналежну організацію роботи комісії регіонального рівня та результати її діяльності колегія суддів відхиляє як безпідставні.

Разом з тим судом першої інстанції вірно вказано, що в оскаржуваному Наказі від 22.03.2024 відсутні посилання на норми закону, підзаконного акту або пунктів Положення про Головне управління ДПС в Хмельницькій області, чи наказу про розподіл обов`язків між керівним складом ГУ ДПС у Хмельницькій області, чи посадової інструкції заступника начальника ГУ ДПС у Хмельницькій області Зленко І. В., які б визначали вищевказане підпорядкування Комісії регіонального рівня керівнику податкового органу (особі, яка виконує його обов`язки) та наділення останнього повноваженнями на здійснення контролю за прийнятими нею рішеннями, визначеними Порядком №1165.

Крім того, і Порядком №1165 не передбачено повноваження керівника ГУ ДПС області (особи, яка виконує його повноваження) переглядати чи скасовувати рішення комісії регіонального рівня, надавати обов`язкові вказівки голові та членам комісії регіонального рівня чи самостійно приймати рішення замість такої комісії.

Таким чином, враховуючи вимог пункту 31, пункту 33 Порядку №1165, Зленко Ірина не мала повноважень впливати на прийняття рішень вказаною Комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, тобто, втручатися у їх прийняття з урахуванням того, що такі рішення приймалися комісією більшістю голосів, тобто, колегіальним складом, а відповідно, вона не може нести дисциплінарної відповідальності за прийняття такою комісією рішень.

У постанові від 04.04.2018 у справі №821/935/16 Верховний Суд сформулював правову позицію, відповідно до якої наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.11.2023 по справі № 160/6763/20.

Суд зауважує, що саме лише посилання в наказі на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні виду дисциплінарного стягнення, а також не наведення обставин вчинення дисциплінарного проступку, не є належним обґрунтуванням оскаржуваного наказу.

Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.08.2019 у справі № 1340/4847/18.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №380/3045/21 від 01.11.2022.

Відтак, відповідач в оскаржуваному наказі повинен був чітко зазначити суть вчиненого позивачем порушення, в чому конкретно виразилося неналежне виконання його посадових обов`язків, а також, які норми чинного законодавства були порушені, причинно-наслідковий зв`язок, та обставини, за яких мало місце порушення.

Проте, ДПС України, як суб`єкт владних повноважень, у спірному Наказі від 22.03.2024 не навела жодних мотивів, у чому саме полягає порушення ОСОБА_1 посадових обов`язків та норм чинного законодавства.

Судом першої інстанції вірно вказано, що саме лише посилання в Наказі №1-дп від 22.03.2024 на положення законодавства без належного наведення мотивів застосування певних норм права або незастосування інших норм при обранні відсторонення від виконання посадових обов`язків, не є належним обґрунтуванням спірного наказу.

Відтак, дослідженими судом обставинами справи та аналізом чинного законодавства у їх сукупності не встановлено жодного неналежного виконання позивачем її посадових обов`язків, а доказів протилежного відповідачем суду не надано.

Щодо доводів скаржника про порушення правил територіальної підсудності розгляду справи суд зазначає наступне.

Згідно ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи позивачем у позові зазначено місце проживання у м. Хмельницькому. На підтвердження місця проживання надано копію договору оренди житла.

Разом з тим суд звертає увагу відповідача на те, що в даних правовідносинах позивач звернувся із позовом саме як заступник начальника Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке територіально знаходиться у місті Хмельницький стосовно проходження публічної служби.

Отже позивач проживає у місті Хмельницькому, що підтверджується матеріалами справи, є працівником Головного управління ДПС у Хмельницькій області, яке теж територіально знаходиться у м. Хмельницький, відтак, Хмельницький окружний адміністративний суд є належним судом для розгляду даного позову.

Крім того колегія суддів враховує, що питання стосовно територіальної підсудності справи відповідачем не ставилося у суді першої інстанції. Відтак, до суду апеляційної інстанції позивачем надано витяг з реєстру територіальної громади яким підтверджується місце проживання ОСОБА_5 в м. Хмельницький з 13.06.2024. Також надано пояснення про те, що оскільки питання щодо територіальної підсудності справи виникло в суді апеляційної інстанції, то відповідно такі докази надаються на стадії апеляційного розгляду справи.

Стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Частиною 2 статті 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно частини 3 статті 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Водночас, частиною 4 статті 257 КАС України передбачено вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а саме справи щодо: оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; примусового відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

З цими положеннями співвідносяться (частково) норми частини 1 статті 263 КАС України, яка визначає особливості розгляду окремих категорій справ незначної складності щодо: 1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію).

Аналізуючи наведені положення процесуального закону, колегія суддів зазначає, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 6 статті 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких процесуальний закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (частина 4 статті 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (частина 4 статті 257 КАС України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22.07.2021 в справі №460/6542/20, від 30.06.2022 у справі №640/27145/20, від 21.09.2023 у справі № 380/25627/21.

Отже враховуючи відсутність заборони для розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження суд першої інстанції правомірно розглянув справу в порядку спрощеного провадження. Крім того розгляд справи у цьому провадженні не вплинув на вирішення спору.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права є безпідставними. Натомість, встановлені обставини справи дають підстави для висновку про протиправність застосованого до позивача дисциплінарного стягнення за оскаржуваним наказом №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування наказу Державної податкової служби України №1-дс від 22.03.2024 "Про накладення дисциплінарного стягнення".

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.