Справа № 600/3965/22-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3965/22-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Брезіна Тетяна Миколаївна

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

11 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року позов задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті позивачу допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату позивачу допомоги на поховання в розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 , з урахуванням проведених виплат у розмірі 5418, 60 грн.

Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржене рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні прозову.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Оскільки предметом оскарження є рішення суду першої інстанції, ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, отримувала пенсію за віком розмір якої становив 3612,40 грн. На момент смерті перебувала на повному державному утриманні в Чернівецькому геріатричному пансіонаті.

Позивач здійснив поховання ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Чернівецького геріатричного пансіонату №670/22 від 05.09.2022 року.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату допомоги на поховання, на яку, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплачено грошову допомогу на поховання у розмірі 1806,20 грн.

Вищевказані обставини сторонами в адміністративній справі не заперечується.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області листом №2400-1702-8/34928 від 14.10.2022 повідомило позивача про те, що позивачу виплачено допомогу на поховання пенсіонерки ОСОБА_2 у розмірі 25% призначеної пенсії, що складає 1806,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що при визначенні розміру допомоги на поховання має враховуватись повний розмір призначеної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті, отже Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області безпідставно, в порушення статті 53 Закону № 1058-ІV, не виплатило позивачу допомогу на поховання в розмірі двомісячної пенсії померлого пенсіонера.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону №1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно з ст. 53 Закону № 1058-IV у разі смерті пенсіонера особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера в розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп * Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до чч.1-3 ст. 48 Закону №1058-ІV під час перебування пенсіонера на повному державному утриманні у відповідній установі (закладі) йому виплачується 25 відсотків призначеної пенсії. У випадках, якщо розмір його пенсії перевищує вартість утримання, виплачується різниця між пенсією і вартістю утримання, але не менше 25 відсотків призначеної пенсії. Якщо у пенсіонера, який перебуває у відповідній установі (закладі) на повному державному утриманні, є непрацездатні члени сім`ї, зазначені в частині другій статті 36 цього Закону, які перебувають на його утриманні, пенсія виплачується в такому порядку: 25 відсотків пенсії - самому пенсіонерові, а інша частина пенсії, але не більш як 50 відсотків призначеного розміру пенсії - зазначеним членам сім`ї. Частина пенсії, що залишилася після виплати суми пенсії пенсіонеру та членам його сім`ї відповідно до частин першої і другої цієї статті, перераховується до установи (закладу), де пенсіонер перебуває на повному державному утриманні, за його особистою заявою. Зазначені кошти зараховуються на банківські рахунки цих установ понад бюджетні асигнування і спрямовуються виключно на поліпшення умов проживання в них пенсіонерів у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України..

Вказані положення не свідчать про зміну розміру пенсії, яку отримував до смерті пенсіонер, однак передбачають порядок розпорядження таким розміром, закріплюючи обов`язкову статтю витрат для відповідної пенсії відрахування закладу, в якому на повному утриманні перебуває пенсіонер. Зокрема, в ч. 3 ст. 48 Закону №1058-ІV згадується про "частину пенсії, яка залишалася після виплати", що вказує на те, що відповідна частина пенсії є її складовою та входить до її розміру, отримана пенсіонером, однак має виключне цільове призначення.

Відповідно, пенсіонер, що перебуває на повному державному утриманні, у розумінні ст. ст. 48, 53 Закону №1058-ІV отримує свою пенсію в повному обсязі, а не у розмірі фактично виплаченої пенсії.

Порядок звернення за допомогою на поховання визначено розділом V Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 (далі Порядок №22-1).

Відповідно до пунктів 5.1, 5.2 розділу V Порядку №22-1, особа, яка звертається по допомогу на поховання, подає до органу, що призначає пенсію, документ, що посвідчує особу заявника, заяву про виплату допомоги на поховання (додаток 7), свідоцтво про смерть та витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382) або довідку про смерть пенсіонера. У разі реєстрації смерті за межами України подається свідоцтво про смерть або інший документ, що підтверджує факт смерті, виданий компетентним органом іноземної держави.

Заява про виплату допомоги на поховання та необхідні документи працівником структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, приймаються у порядку, передбаченому пунктом 4.2 розділу IV цього Порядку, та засобами програмного забезпечення передаються для опрацювання до структурного підрозділу з питань виплати пенсій органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Інформація про виплату допомоги на поховання додається до електронної пенсійної справи померлого пенсіонера.

Допомога на поховання виплачується в розмірі, визначеному чинним законодавством.

Допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Відповідно до обставин справи та доданих доказів судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, отримувала пенсію за віком, розмір якої становив 3612,40 грн.

Водночас, відповідачем виплачено позивачу допомогу на поховання пенсіонера у розмірі 1806,20 грн., тобто в меншому розмірі, ніж двомісячна пенсії, яку отримувала пенсіонер ОСОБА_2 на момент смерті.

Отже, у даній справі необхідно надати оцінку нормативному регулюванню визначення пенсії, яку отримувала особа на момент смерті, на що і звернув увагу суд першої інстанції, врахувавши ст. 53 Закону України № 1058, оскільки зазначена норма передбачає, що у разі смерті пенсіонера, особам, які здійснили його поховання, виплачується допомога на поховання пенсіонера, у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на момент смерті. Саме яку отримував, а не ту, яка фактично виплачувалась.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебування на державному утриманні не зменшує розмір призначеної особі пенсії, а лише регулює розподіл доходу пенсіонера. Відповідно правильним є висновок суду першої інстанції, що допомога на поховання повинна розраховуватись виходячи, з розміру призначеної особі пенсії, в розмірі, що нараховувалась на момент смерті такої особи.

Щодо посилання апелянта на статтю 17 Закону України «Про поховання та похоронну справу» та доводів, що на момент смерті ОСОБА_2 перебувала на повному державному утриманні, за зверненням ОСОБА_1 06.09.2022 проведено виплату допомоги на поховання, яка обчислена в розмірі двомісячної пенсії, що отримувала ОСОБА_2 на день смерті (25% призначеної пенсії 3612,40 грн, що складає 903,10 грн х 2 = 1806,20 грн), суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про поховання та похоронну справу» поховання померлих, які проживали в будинках-інтернатах для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, геріатричних пансіонатах, пансіонатах для ветеранів війни і праці, психоневрологічних інтернатах, дитячих будинках-інтернатах, територіальних центрах соціального обслуговування пенсіонерів і одиноких непрацездатних громадян та в стаціонарних закладах інших типів, здійснюється за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.

У абз. 4 п. 5.2. розділу V Порядку №22-1 допомога на поховання не виплачується в разі смерті особи, яка перебувала на повному державному утриманні (крім випадків, коли поховання здійснюється членами сім`ї або іншою особою).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до довідки Чернівецького геріатричного пансіонату №670/22 від 05.09.2022 поховання гр. ОСОБА_2 . Чернівецький геріатричний пансіонат не здійснював. Поховання здійснено за рахунок члена сім`ї гр. ОСОБА_1 (позивачки).

Таким чином поховання гр. ОСОБА_2 проведено не за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів, а саме за рахунок члена сім`ї, тому вказані кошти підлягають відшкодуванню у встановленому законодавством розмірі.

Таким чином, розрахунки відповідача щодо обчислення розміру допомоги на поховання ОСОБА_2 є помилковими.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату допомоги на поховання у розмірі двомісячної пенсії ОСОБА_2 , з врахуванням повного розміру призначеної пенсії, яку отримував пенсіонер на день смерті, в розмірі 7224,80 грн (3612,40х2), а з урахуванням проведених виплат, у розмірі 5418,60 грн (3612,40х2-1806,20 грн).

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.