Справа № 523/7940/24
Суддя: Бузовський В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 523/7940/24
Провадження №2-а/523/74/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2024 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді - Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 16, в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), помічника старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_2 (остання відома службова адреса: ВЧ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 та помічника старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 202 КУпАП та закриття провадження у справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 26 квітня 2024 року йому стало відомо про відкриття головним державним виконавцем Суворовського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження №74870330.

01 травня 2024 року, після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №74870330, позивач дізнався, що зазначене виконавче провадження відкрите на підставі Постанови №175242 від 14 лютого 2024 року про накладання адміністративного стягнення у розмірі 850,00 грн., винесеної уповноваженої особою помічником старшого зміни прикордонних нарядів ОСОБА_2 військової частини № НОМЕР_2 , ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( НОМЕР_4 прикордонний загін Державної прикордонної служби України).

Позивач стверджує, що наведена постанова винесена з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню з наступних підстав.

14 лютого 2024 року ОСОБА_1 прямувавши до міста Ізмаїл через транзитну ділянку автодороги М15 Одеса-Рені, в пункті пропуску повідомив службовцям прикордонної служби місце і мету поїздки, пред`явив паспорт громадянина України. Службовці прикордонної служби відмовили позивачу в перетині транзитної ділянки автодороги М15 Одеса-Рені та повідомили що він затриманий для притягнення до адміністративної відповідальності. при цьому не роз`яснивши суть скоєного правопорушення, не ознайомивши його з правами, не дали ознайомитись з доказами по справі, не дали ознайомитись з оскаржуваною Постановою, а на вимогу скласти Протокол затримання - відмовили. Після переліченого, позивач повідомив на спецлінію «102», що службовці ДПСУ не повертають паспорт і обмежують його у пересуванні. По приїзду працівників поліції позивачу повернули паспорт і сказали, що він вільний.

З урахуванням викладеного позивач просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №175242 від 14 лютого 2024 року та закрити справу за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

27.05.2024 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов відзив на позов представника відповідача - військової частини НОМЕР_2 в якому зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадові особи НОМЕР_5 прикордонного загону діяли в межах та в спосіб, що не суперечить положенням ст. ст. 8, 19, 33, 64 Конституції України, Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 № 1777-XII, ст.ст. 202, 254, 255, 256, 257, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 285 КУпАП. Посадовими особами НОМЕР_6 прикордонного загону під час провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_3 порушень вимог ст.ст. 254, 255, 256, 257, 268, 276, 277, 280, 283, 284, 285 КУпАП не допущено, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення № 175242 винесена законно та скасуванню не підлягає. До відзиву були додані письмові докази.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , підтримав вимоги позову та просив задовольнити в повному обсязі. Окремо зазначив, що не підтримує свою заяву про виклик у якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки вважає, що обов`язок доведення належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення покладено на уповноважених осіб відповідача - військової частини НОМЕР_2 .

Представник відповідача - військової частини НОМЕР_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, з підстав, викладених у відзиві на позов. Просив відмовити в задоволенні позовних вимог та залишити постанову про накладення адміністративного стягнення №175242 від 14.02.2024 без змін.

Відповідач - помічник старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_2 про дату, час і місце слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, до суду не з`явився. Разом з тим, на адресу суду надійшов лист від начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служи України з інформацією, що ОСОБА_2 28.02.2024р. звільнений з військової служби у запас Збройних сил України (а.с.53, 89).

В судове засідання призначене на 10.00год.,12.12.2024р., учасники справи не з`явилися та надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Справа розглянута за відсутності учасників справи

Судом встановлено, що 14 лютого 2024 року помічником старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 , ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 , розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 175242, якою ОСОБА_3 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень (а.с.10-11). Копію постанови надіслано поштою: 17.02.2024р.

Крім того, в постанові зазначено, що ОСОБА_3 , «14 лютого 2024 року о 12 год. 00 хв. на автодорозі Одеса-Рені н.п Маяки в районі мосту через р. Дністер заїхав в смугу місцевості в якій діють додаткові тимчасові обмеження без підстав та підтверджуючих документів порушив прикордонний режим, а саме п.3 наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 11.04.2022р. № 447 АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», виданого на підставі Постанови КМУ п.5 № 1147 від 27.07.1998р.»

01 травня 2024 року, відповідно до розписки, позивач ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №74870330, зробив відповідні копії матеріалів та отримав постанову головного державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 26.04.2024р., винесену при примусовому виконанні постанови № 175242 від 14.02.2024 (а.с.12).

До відзиву на позовну заяву військової частини НОМЕР_2 , були додані: копія протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ № 308233, від 14.02.2024р. складеного ІПС 3 категорії дозиметрист 1 групи інспектором прикордонної служби ВПС ОСОБА_6 , про те, що гр. ОСОБА_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП, з записом, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності від відпису в присутності свідків відмовилась (а.с. 43-44); копія рапорта помічника старшого зміни прикордонних нарядів старшого прикордонного наряду «Контрольний пост» Німачука Є., від 14.02.2024р., про виявлення ОСОБА_3 , який в`їхав у смугу місцевості між державним кордоном до її тилової лінії в межах Одеського району та своїми діями порушив п.3 наказу начальника НОМЕР_6 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 202 КУпАП (а.с.46); копія Схеми місця виявлення особи, яка порушила прикордонний режим, громадянина ОСОБА_3 , 14.02.2024, на якій позначене «місце виявлення гр. ОСОБА_7 , 14.02.2024 (ділянка від 48 км 500 м до 48 км 600м автодороги Одеса-Рені (М-15) (а.с.49); копія додатку1 до наказу НОМЕР_6 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових тимчасових обмежень» із позначенням СМУГИ дії додаткових тимчасових обмежень в межах Одеського району (а.с.50).

Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Державний кордон України це лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору. Державний кордон України визначається Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правила прикордонного режиму встановлюється Положенням «Про прикордонний режим, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України» № 1147 від 27 липня 1998 року. Відповідно до пункту 7 Положення, громадяни України в`їжджають у прикордонну смугу та контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в їх межах на підставі документів, що посвідчують їх особу.

Відповідно до пункту 5 Положення, у необхідних випадках Державна прикордонна служба може запроваджувати додаткові тимчасові обмеження на в`їзд і провадження робіт у прикордонній смузі та контрольованому прикордонному районі, які встановлюються наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з місцевими державними адміністраціями, міськими радами міст обласного значення, територіальними органами Національної поліції, ДМС та регіональними органами СБУ.

Статтею 202 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Згідно ст.222-1 КУпАП до компетенції уповноважених посадових осіб Органів Державної прикордонної служби України віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених статті 202 КУпАП.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено в суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом - ст.288 КУпАП

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справі № 308/12552/16-а та у справі № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив наступні висновки: «закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

З огляду на матеріали адміністративної справи, оскаржувана постанова була винесена без повідомлення позивача. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся за відсутності позивача, якого при цьому не було своєчасно сповіщено про розгляд справи, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі №522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі №591/2794/17, від 06.02.2020 №05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а дійшов наступного висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Отже, оскаржувана постанова винесена з порушенням норм ч.1 статті 268 КУпАП, що у свою виключало можливість розгляду справи.

Водночас, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

За таких обставин, оскаржувана у цій справі постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню саме з процедурних підстав.

Як визначено п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Відповідно до вимог ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незважаючи на те, що згідно зі ст.251 КУпАП, доказами по справі є поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речові докази, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у вищезазначеній постанові не зазначено будь-яких доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не наведено оцінки доказів. Судом не прийнято до уваги наявність зазначених свідків в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки посилання на свідків можливе лише після їх допиту в судовому засіданні, але відповідач не заявляв клопотання про їх виклик, а позивач відмовився від своєї заяви про виклик свідків та зазначив, що у справах зазначеної категорії це є обов`язком відповідача доводити правомірність прийнятого рішення. Також на прийнято до уваги судом «схему місця виявлення особи яка порушила прикордонний режим» (а.с. 49), оскільки зазначена схема не має відношення до позивача, а складена відносно іншої особи гр. ОСОБА_7 .

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи із положень ч. 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року), суд у цій справі, як і у кримінальному провадженні, має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги обов`язок відповідача, як суб`єкта владних повноважень, щодо доказування правомірності свого рішення, принцип закріплений в Конституції України про необхідність доведення вини особи належними доказами, а не припущеннями та принципу, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягаю задоволенню, шляхом скасування постанови та закриття провадження по справі.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного та керуючись статтями 210-1 КУпАП, 73-77, 90, 205, 241-246, 251, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), помічника старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_2 (остання відома службова адреса: ВЧ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 175242, винесену помічником старшого зміни прикордонних нарядів військової частини № НОМЕР_2 , ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_2 , якою ОСОБА_3 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.202 КУпАП та накладено адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.202 КУпАП закрити.

Стягнути військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Судове рішення складено 13.12.2024р.

Суддя