Справа № 320/43387/23
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Бужак Н.П., Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року про передачу справи за підсудністю у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Державної податкової служби України (далі - відповідачі, ГУ ДПС у Житомирській області, ДПС України) в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України №21631/6/99-00-06-01-02-06 від 07.08.2023 про результати розгляду скарги;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/11142/2405 від 15.06.2023;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/14393/2405 від 10.08.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року передано на розгляд Житомирському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Київського окружного адміністративного суду.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.

В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Так, матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року передано дану адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень на розгляд Житомирському окружному адміністративному суду за підсудністю.

Приймаючи рішення про передачу справи за підсудністю до Житомирського окружного адміністративного суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що об`єднання у позовній заяві кількох позовних вимог, які мають розглядатись різними судами (за місцем знаходження відповідачів) та зазначено одним з відповідачів ДПС України, місцезнаходження якого місто Київ, змінює підсудність справи, що недопустимо з огляду на вказані вище принципи адміністративного судочинства.

Також, судом першої інстанції зазначено, що позовна вимога заявлена до ДПС України є похідною вимогою від вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/11142/2405 від 15.06.2023 та форми «С» №0/14393/2405 від 10.08.2023.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Щодо об`єднання у позовній заяві кількох позовних вимог, які мають розглядатись різними судами (за місцем знаходження відповідачів), колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Пунктом 1 частини 2 статті 172 КАС України передбачено, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача.

Правовими положеннями п. 23 ч.1 ст. 4 КАС України наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

Похідна позовна вимога - це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У даному випадку, підставою звернення ФОП ОСОБА_1 з даним позовом до суду стало визнання протиправними та скасування (в хронологічному порядку):

1) податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/11142/2405 від 15.06.2023;

2) рішення ДПС України №21631/6/99-00-06-01-02-06 від 07.08.2023 про результати розгляду скарги, на оскаржуване податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/11142/2405 від 15.06.2023;

3) податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/14393/2405 від 10.08.2023, яке прийнято податковим органом після розгляду ДПС України скарги ФОП ОСОБА_1 , і донарахування позивачу пені в розмірі 4 354,79 грн.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що після отримання оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Житомирській області форми «С» №0/11142/2405 від 15.06.2023, ФОП ОСОБА_1 скористався своїм правом та подав до ДПС України скаргу.

Після розгляду скарги позивача, 07.08.2023 року ДПС України прийнято рішення №21631/6/99-00-06-01-02-06 про результати розгляду скарги позивача, і як наслідок розгляду скарги, ГУ ДПС у Житомирській області прийнято ще одне податкове повідомлення-рішення форми «С» №0/14393/2405 від 10.08.2023, яке також оскаржується позивачем.

Таким чином, як наслідок і вважаючи, що ДПС України прийнято незаконне рішення №21631/6/99-00-06-01-02-06 від 07.08.2023 року про результати розгляду скарги позивача, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які пов`язана між собою з позовною вимогою про скасування оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Житомирській області, і випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтується на одних і тих самих фактичних обставинах справи.

Колегія суддів апеляційної не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана позовна вимога до ДПС України є похідною і прямо залежить від вирішення по суті позовної вимоги про правомірність оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Житомирській області, адже позивач просив в даному випадку, зокрема, визнати протиправним та скасувати незаконне рішення ДПС України №21631/6/99-00-06-01-02-06 від 07.08.2023 року про результати розгляду скарги позивача, і яке на думку апелянта порушує його законні права та інтереси.

Тобто, під час розгляду справи по суті, суду необхідно встановити законність вищевказаного рішення ДПС України під час вирішення спірних правовідносин.

Натомість, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в даному випадку оскаржуване рішення ДПС України не може напряму залежати від встановлення правомірності оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Житомирській області, оскільки має своїм наслідком прийняття окремого та самостійного рішення ДПС України №21631/6/99-00-06-01-02-06 від 07.08.2023 року, і ще одного оскаржуваного податкового повідомлення-рішення форми «С» №0/14393/2405 від 10.08.2023, яке прийнято вже за наслідками розгляду ДПС України скарги ФОП ОСОБА_1 .

З огляду на вищезазначені висновки суду в даній постанові, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що рішення ДПС України, яке винесене за результатами адміністративного оскарження ППР від 15.06.2023 №0/11142/2405, не створює для позивача ніяких обов`язків та/або негативних юридичних наслідків.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що заявлені ФОП ОСОБА_1 позові вимоги пов`язані між собою підставами виникнення, проте вони не є похідними вимогами, оскільки задоволення кожної з вказаних вимог окремо можливо і не буде мати наслідком задоволення іншої вимоги.

Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про можливості об`єднання позивачем в одне провадження позовних вимог, які пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, оскільки їх розгляд спрямований головним чином на забезпечення дотримання принципу ефективного захисту порушеного права останнього судом.

Отже, заявлені позивачем вимоги пов`язані між собою у розумінні ч. 1 ст. 21 та ч. 1 ст. 172 КАС України, оскільки спір між позивачем та відповідачами виник з одних публічно-правових відносин у сфері справляння податків і зборів, пов`язаних з реалізацією ДПС та її територіальним органом - Головним управлінням ДПС у Житомирській області, публічно-владних управлінських функцій.

Також, колегія суддів апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що заявлені позовні вимоги мають розглядатись Житомирським окружним адміністративним судом, тобто за принципом територіальної підсудності - за місцем проживання або місцезнаходження відповідача - Головного управління ДПС у Житомирській області, оскільки в даному випадку, одним з відповідачів є ДПС України, місцезнаходження якого місто Київ, що дає право позивачу скористатися вибором суду, відповідно до ст. 25 КАС України.

Якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один з цих судів за вибором позивача.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Як вже вище зазначено колегією суддів апеляційної інстанції, у даному випадку, позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є пов`язаними між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Правовими положеннями ч.1 ст. 25 КАС України визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч.2 ст. 26 КАС України).

Так, місцезнаходженням одного з відповідачів - ДПС України, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є: АДРЕСА_1 , відповідно, ФОП ОСОБА_1 має законне право вибору підсудності адміністративного суду.

З огляду на вищезазначені обставини справи та доводи апелянта, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу за підсудністю матеріалів даної адміністративної справи №320/43387/23 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду, оскільки підсудність одного з відповідачів, а саме: ДПС України - місто Київ.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду та вирішення питання про відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року про передачу справи за підсудністю - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Н.П. Бужак

Ю.К. Черпак

Повний текст виготовлено року 11.12.2024 року