Справа № 500/2602/23
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2602/23

02 грудня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Бігун В.В.

представника позивача адвоката Крічфалушій Л.І.

представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Кузишин А-М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В травні 2023 ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 (далі - Закон №3723-ХІІ) шляхом призначення та виплати ОСОБА_1 з 11.08.2022 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільський з 18.01.2018 як отримувач пенсії по інвалідності III групи внаслідок загального захворювання в розмірі пенсії за віком, згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перехід зпенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993.

Відповідно до чинного законодавства вважає, що має право на призначення пенсії за віком згідно із статтею 37 Закону №3723-ХІІ, оскільки він працював суддею з 30.04.1992 по 09.01.2003, в органах прокуратури на посадах помічників з 06.04.2004 по 09.03.2005, на посадах прокурорів з 09.02.2005 по 06.06.2006, з 06.06.2006 по 07.05.2012, з 08.05.2012 по 14.11.2013, з 25.11.2013 по 23.02.2014, з 17.03.2014 по 03.10.2017, що в сумі складає 22,2 років стажу з них в судді - 9 років 9 місяців, в органах прокуратури помічником прокурора/старшим помічником прокурора - 10 місяців, в органах прокуратури прокурором/старшим прокурором - 11 років 7 місяців, станом на момент звернення з відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області досяг віку 62 роки.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 02.11.2022 №3696-3834/Б-02/8-1900/22 повідомлено, що згідно долучених до заяви документів відсутній стаж державної служби та права для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". 15.08.2022 відділом перерахунків пенсії проведено перерахунок пенсійної виплати ОСОБА_1 та з 11.08.2022 позивачу виплачується пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В результаті перерахунку розмір пенсії не змінився. За результатами перевірки пенсійної справи встановлено, що при проведенні перерахунку до стажу роботи не зараховано період роботи стажистом народного суду в Тернопільському народному суді з 28.07.1986 по 01.02.1987. Крім того зазначено, що заява про призначення пенсії за віком розглядалася за принципом екстериторіальності, тому Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не має технічної можливості переглянути обчислення страхового стажу ОСОБА_1 . Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області направлено запит до Головних управлінь Пенсійного фонду України в м. Києві та у Львівській області щодо перевірки правильності обчислення страхового стажу та опрацювання електронної пенсійної справи в частині корегування страхового стажу.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 28.03.2023 №1300-5903-8/43939 зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення про відмову у переході ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII "Про державну службу" не приймалось. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області за результатами розгляду запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.11.2022 перевірка правильності страхового стажу ОСОБА_1 не здійснювалася.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України ум. Києві від 05.04.2023 №2600-0202-8/64518 період роботи з 01.08.1986 по 01.02.1987 ОСОБА_1 враховано при проведенніперерахунку на підставі заяви від 11.08.2022.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 позов задоволено повністю.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV від 09.07.2003 р. на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року, шляхом призначення та виплати ОСОБА_1 з 11.08.2022 року пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ від 16.12.1993 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок, відповідно до квитанції від 30.05.2023 року.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області задоволено, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 у справі №500/2602/23 скасовано та прийнято постанову, якою відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 30 липня 2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2024 у справі №500/2602/23 скасовано, справу №500/2602/23 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Адміністративна справа №500/2602/23 надійшла до Тернопільського окружного адміністративного суду 08.08.2024.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, відповідно до статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу №500/2602/24 передано на розгляд судді Мартиць О.І.

Ухвалою суду від 13.08.2024 прийнято до провадження адміністративну справу 500/2602/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 30.08.2024 залучено до участі у справі №500/2602/23 в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві копію позовної заяви з додатками, встановивши строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві рішення, прийняте за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 11.08.2022 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

17.09.2024 до суду на виконання вимог вказаної ухвали від 30.08.2024 надійшли письмові пояснення по справі №500/2602/23 разом з копіями документів з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.09.2024 розгляд справи №500/2602/23 визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити певні дії судове засідання на 10.10.2024.

В судовому засіданні 10.10.2024 розгляд справи відкладено до 30.10.2024.

29.10.2024 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області долучено до матеріалів справи №500/2602/24 копії документів з електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та розрахунок стажу позивача.

В судовому засіданні 30.10.2024 розгляд справи відкладено до 14.11.2024, ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, продовжено процесуальний строк розгляду справи.

30.10.2024 представник позивача подала до суду письмові пояснення та заяву про зміну предмета позову.

01.11.2024 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду додаткові документи - знімок екрану з розділу "журнал дій" системи Пенсійного фонду України, перелік списку кодів територіальних органів Пенсійного фонду України.

04.11.2024 представник позивача надіслано до суду заяву про зміну предмета позову в справі №500/2602/23, а саме просить:

визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в місті Києві про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування",

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 шляхом призначення та виплати ОСОБА_1 з 11.08.2022 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи державного службовця період з 28.07.1986 по 01.02.1987 перебування на посаді стажиста народного суду в Тернопільському народному суді.

14.11.2024 в судовому засіданні розгляд справи відкладено на 02.12.2024 з метою надання Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві строку для відзиву на позов.

В судовому засіданні 02.12.2024 представник позивача уточнені позовні вимоги підтримала повністю, з підстав, викладених у позовній заяві, письмових поясненнях та просила задовольнити повністю.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в судовому засіданні 02.12.2024 заперечила проти задоволення позову з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в судове засідання не з`явилися, заяв не подали, що не перешкоджає розгляду справи по суті в їх відсутності за наявними у справі документами.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільський як отримувач пенсії. З 18.01.2018 ОСОБА_1 виплачувалась пенсія по інвалідності III групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. (абзац перший частини першої статті 9 Закону №1058-ІV)

Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За положеннями частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

11.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою (встановленого взірця) про перехід на інший вид пенсії.

З розписки-повідомлення Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.08.2022, яка міститься в матеріалах справи, видно, що 11.08.2022 прийнято від ОСОБА_1 і зареєстровано за №1132 заяву та додані до неї документи: паспорт НОМЕР_1 , дві довідки про заробітну плату №21-43-22, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про спосіб виплати пенсії, інший документ (заява), трудову книжку НОМЕР_2 .

Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами, з урахуванням принципу екстериторіальності заяву ОСОБА_1 від 11.08.2022 опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та переведено позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В письмових поясненнях від 17.09.2024, аналогічних як у відзиві від 10.07.2023, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві вказує, що на підставі заяви від 11.08.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", при обчислені середньомісячного заробітку застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страховий внесок, за 2020-2022 роки у розмірі 6186,32 грн.

Зазначає, що згідно зі статтею 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Оскільки позивачу була призначена пенсія по інвалідності, то при переведенні на пенсію за віком відповідно до частини третьої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, з застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід), та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, які враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, немає жодних підстав для визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

На запит представника позивача від 06.10.2022 стосовно надання інформації, яка стосується ОСОБА_1 та звернення ОСОБА_1 від 21.10.2022 щодо пенсійного забезпечення Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листами від 13.10.2022 №1900-0304-8/30162 та від 02.11.2022 №3696-3834/Б-02/8-1900/22 повідомило, що на підставі поданої позивачем заяви від 11.08.2022 про переведення на інший вид пенсії його було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Крім того Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зазначило, що підстави для призначення позивачеві пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ відсутні, оскільки з долучених до заяви про переведення на інший вид пенсії від 11.08.2022 документів видно, що в позивача відсутній необхідний стаж державної служби, а долучені до зазначеної заяви довідки про складові заробітної плати, видані Тернопільською обласною прокуратурою, не відповідають формі, визначеній постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям".

ОСОБА_1 , вважаючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області протиправно не перевело його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, звернувся з цим позовом до суду.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Право на пенсійне забезпечення державних службовців визначено Законом України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, втратив чинність Закон №3723-XII, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і нормами Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільський як отримувач пенсії. З 18.01.2018 ОСОБА_1 виплачувалась пенсія по інвалідності III групи внаслідок загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

11.08.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, надавши необхідні документи, зокрема паспорт НОМЕР_1 , дві довідки про заробітну плату №21-43-22, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, заяву про спосіб виплати пенсії, інший документ (заява), трудову книжку НОМЕР_2 .

Зі змісту заяви довільної форми від 11.08.2022 вбачається, що позивач просить перевести його з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 та здійснити нарахування (перерахунок) та виплату такої пенсії з моменту звернення з урахуванням поданих довідок про складові заробітної плати.

Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) .

Пунктом 4 вказаного Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні.

При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

Пунктами 5 та 6 Порядку №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.

Вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

Позивачем було надано довідку про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, надбавка за військовим званням, надбавка за вислугу років), видану Тернопільською обласною прокуратурою 28.07.2022 за №21-43-22, що зазначено в розписці-повідомленню Козівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 11.08.2022 для призначення пенсії державного службовця.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 22-1) .

Згідно пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за №991/27436.

Відповідно до пункту 1.8 Порядку №22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 визначено, що при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформления документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням принципу екстериторіальності рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV за результатом розгляду його заяви від 11.08.2022 приймало Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

Однак за встановлених обставин суд доходить висновку про необхідність вирішення питання про перехід позивача зпенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII згідно наданих ним вказаних вище документів.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про переведення ОСОБА_1 на підставі заяви від 11.08.2022 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 шляхом призначення та виплати ОСОБА_1 з 11.08.2022 пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993, то суд враховує наступне.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону №1058-IV, пенсійний фонд є органом, який, зокрема, здійснює керівництво та управління солідарною системою, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Так, питання перерахунку пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто нарахування, переведення та виплата пенсії є дискреційними повноваженнями пенсійного органу. У такому випадку, суд може лише зобов`язати пенсійний орган повторно розглянути заяву про перерахунок пенсії.

Відтак, позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи державного службовця період з 28.07.1986 по 01.02.1987 перебування на посаді стажиста народного суду в Тернопільському народному суді, так як спір відсутній.

За змістом листа Головного управління Пенсійного фонду України ум. Києві від 05.04.2023 №2600-0202-8/64518 період роботи з 01.08.1986 по 01.02.1987 ОСОБА_1 враховано при проведенніперерахунку на підставі заяви від 11.08.2022.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за результатами розгляду запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.11.2022 №1900-0306-9/32447 перевірка правильності страхового стажу ОСОБА_1 не здійснювалася, як і не приймалось рішення про відмову у переході ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності згідно Закону №1058-IV на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, про що зазначено в листі від 28.03.2023 №1300-5903-8/43939 та відзиві на позов від 19.06.2023.

Суд повторює, що відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Згідно з приписами частини першої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Таким чином суд вважає за необхідне, застосовуючи частину другу статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та визнавши протиправним і скасувавши рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві повторно розглянути його заяву від 11.08.2022 про перехід з пенсії по інвалідності відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ та прийняти відповідне рішення.

Суд зауважує, що належним відповідачем за позовними вимогами позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, структурний підрозділ якого за принципом екстериторіальності розглядав заяву позивача від 11.08.2022.

При цьому суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача належать до задоволення частково.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією №000700057 від 30.05.2023.

Згідно частин першої, третьої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд звертає увагу на те, що принцип пропорційності при стягненні судового збору у разі часткового задоволення позову щодо позовних вимог немайнового характеру не застосовується.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України №1058-ІV від 09.07.2003 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.08.2022 про перехід з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.07.2003 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено і підписано 06 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, );

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, );

третя особа:

- Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівський р-н, Львівська обл., 79016, ) .

Головуючий суддя Мартиць О.І.