Справа № 560/20870/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20870/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

12 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Хмельницької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні адміністративного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

04 жовтня 2024 року до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 02 жовтня 2024 року, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та компанією "TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI", Туреччина укладений зовнішньоекономічний Контракт №UA01042023 від 01.04.2023, відповідно до якого продавець доставляє, а покупець приймає та оплачує встановлений набір меблів (далі - товари), в асортименті та кількості відповідно до відповідних Додатків, підписаних сторонами, які є невід`ємними частинами цього Договору.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023 згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №TAS297 від 02.10.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 19500,00 доларів США.

10.10.2023 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом до Хмельницької митниці позивач подав електронну митну декларацію №23UA82U4, в якій визначив митна вартість товару, що імпортується за основним методом, за ціною договору в сумі 19500,00 доларів США.

До митної декларації №23UA05U4 позивач подав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №UA01042023 від 01.04.2023; додаток №3 від 18.09.2023 до зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023; рахунок-проформа №11 від 18.09.2023; рахунок-фактура №TAS297 від 02.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR11 від 21.09.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №107JBKLN9 від 21.09.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR112 від 29.09.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №112JBKLN9 від 29.09.2023; автотранспортна накладна б/н від 02.10.2023; висновок експерта №0117 від 09.10.2023; прайс-лист б/н від 01.07.2023; лист від виробника від 23.03.2023; видаткові накладні.

За результатами перевірки митної декларації №23UA05U4 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару, митний орган відмовив у митному оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 10.10.2023 №UA400000/2023/000260/2.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023 згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №TAS317 від 20.10.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 16150,00 доларів США.

26.10.2023 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом до Хмельницької митниці позивач подав електронну митну декларацію №23UA40U9, в якій визначив митна вартість товару, що імпортується за основним методом, за ціною договору в сумі 16150,00 доларів США.

До митної декларації №23UA40U9 позивач подав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №UA01042023 від 01.04.2023; додаток №4 від 20.09.2023 до зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023; рахунок-проформа №12 від 20.10.2023; рахунок-фактура №TAS317 від 20.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR13 від 16.10.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR114 від 24.10.2023; автотранспортна накладна б/н від 20.10.2023; висновок експерта №0123 від 24.10.2023; лист від виробника від 23.03.2023; видаткові накладні.

За результатами перевірки митної декларації №23UA40U9 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару, митний орган відмовив у митному оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 26.10.2023 №UA400000/2023/000271/2.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023 згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №TAS331 від 01.04.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 18600,00 доларів США.

13.11.2023 з метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом до Хмельницької митниці позивач подав електронну митну декларацію №23UA68U8, в якій визначив митна вартість товару, що імпортується за основним методом, за ціною договору в сумі 18600,00 доларів США.

До митної декларації №23UA68U8 позивач подав наступні документи: зовнішньоекономічний контракт №UA01042023 від 01.04.2023; додаток №5 від 30.10.2023 до зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023; рахунок-проформа №13 від 30.10.2023; рахунок-фактура №TAS331 від 07.11.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR15 від 06.11.2023; автотранспортна накладна б/н від 07.11.2023; лист від виробника від 23.03.2023; видаткові накладні.

За результатами перевірки митної декларації №23UA68U8 та документів, що підтверджують визначену митну вартість товару, митний орган відмовив у митному оформленні товару та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 13.11.2023 №UA400000/2023/000284/2.

Вважаючи вищевказані рішення протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 1 Митного кодексу України відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами статті 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положеннями частин четвертої та п`ятої статті 58 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до частини першої та другої статті 53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з частиною третьою статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.

З матеріалів справи встановлено, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товару.

Так, відповідач як обставину прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 10.10.2023 №UA400000/2023/000260/2 визначив те, що документи подані згідно з частиною другою та третьою статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

- заявлений рівень митної вартості товару 1,3 дол. США/кг не відповідає рівню за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів раніше з урахуванням заявленої до митного оформлення торгової марки (4,42 дол. США/кг) та рівню за яким здійснювалось митне оформлення інших виробників раніше на інших митницях Держмитслужби (4,42 дол. США/кг);

- зазначені в проформі умови поставки FCA не відповідають заявленим до митного оформлення умовам поставки CPT;

- загальна сума перерахованих коштів згідно наданих до митного оформлення банківських платіжних документів перевищує задекларовану митну вартість;

- зазначений код SWIFT в платіжних дорученнях не відповідає коду зазначеному в зовнішньоекономічному контракту;

- висновок ТПП не містить опису та аналізу зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки; викладу змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок, а також інших інформаційних джерел, які роз`яснюють та підтверджують вартість товару;

- пунктом 2.2.1 контракту визначено, що оплата товару здійснюється відповідно до Договору та Конвенції, остання з яких до митного оформлення не надана.

Суд не погоджується з такими висновками митного органу, зважаючи на наступне.

Відповідно до частини першої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

При цьому потрібно зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

При цьому, пріоритетним до застосування є саме основний метод. Це у свою чергу обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи закріплені приписами пункту другого частини першої статті 57 Митного кодексу України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів. Про субсидіарний характер застосування другорядних методів свідчить зміст положень частини третьої статті 58 Митного кодексу України.

Позивач надав лист компанії TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI, який обґрунтовує зазначення умов поставки FCA у рахунку-проформі №11 від 18.09.2023. Зокрема, під час формування та підготовки до експорту чергової партії товарів, працівником компанії TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI допущена помилка у PROFORMA INVOICE та невірно вказана умова поставки (DELIVERY TERM) - FCA KHMELNYTSKYI. Правильні умови поставки - СРТ Хмельницький, як і передбачено Додатком №3 від 18.09.2023 до контракту UA01042023 від 01.04.2023.

Сума 39000 доларів США - це загальна сума по платіжних інструкціях MUR111 від 21.09.2023, №111JBKLN7 від 21.09.2023, MUR112 від 29.09.2023, 112JBKLN9 від 29.09.2023. Однак, до митного оформлення декларант подавав банківські платіжні документи:

- MUR111 від 21.09.2023 (платіжна інструкція в іноземній валюті із SWIFT-системи) та 111JBKLN7 від 21.09.2023 (платіжна інструкції з інтернет-банкінгу). Обидві стосуються одного банківського переказу на суму 5850,00 доларів США (передоплата за товар по Контракту UA01042023 від 01.04.2023);

- MUR112 від 29.09.2023 (платіжна інструкція в іноземній валюті із SWIFT-системи) та 112JBKLN9 від 29.09.2023 (платіжна інструкції з інтернет-банкінгу). Обидві стосуються одного банківського переказу на суму 13650,00 доларів США (післяплата за товар по Контракту UA01042023 від 01.04.2023).

Тобто, сума платіжних документів MUR111 від 21.09.2023 та MUR112 від 29.09.2023 складає 19500,00 доларів США, що відповідає фактурній вартості товарів. При цьому платіжні інструкції MUR111 від 21.09.2023 та 111JBKLN7 від 21.09.2023 дублюють одне одну.

Крім цього, зовнішньоекономічний контракт UA01042023 від 01.04.2023 чітко містить банківські реквізити як продавця, так і покупця. Зокрема, SWIFT-коди турецького та українського банків.

Зазначаємо, що рахунок-проформа №11 від 18.09.2023 та рахунок-фактура (інвойс) TAS297 від 02.10.2023 виставлені турецьким контрагентом TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI. Таким чином, у зазначених документах вказано SWIFT-код турецького банку, де у продавця відкритий банківський рахунок, на який мають бути зараховані грошові кошти за придбаний товар.

У той же час, у банківських платіжних інструкціях MUR111 та MUR112 міститься SWIFT-код українського банку, оскільки оплата інвойсу здійснюється імпортером.

Вказані платежі є проведені банківськими установами, а тому усі кошти, які проплачені за інвойсом є зараховані на банківський рахунок турецького контрагента.

Щодо висновку експертного товарознавчого дослідження, то відповідно до приписів частини першої статті 327 Митного кодексу України митниці органи наділені правом залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

У статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачена можливість проведення рецензування звіту про оцінку майна, а саме рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Частина друга статті 4 цього Закону зазначає, що оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах, як рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України" методичні та експертні документи, видані Торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

При цьому, поданий до митного контролю висновок Торгово-промислової палати є чинним, виданий експертом у межах компетенції та повноважень та не скасований у встановленому законом порядку.

Разом з тим, відповідач як обставину прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 26.10.2023 №UA400000/2023/000271/2 визначив те, що документи подані згідно з частиною другою та третьою статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

- умови поставки, зазначені в контракті, не відповідають умовам поставки в додатку та заявлених до митного оформлення, що свідчить про не включення усіх складових митної вартості товару та підтверджуються контрактом;

- рахунок-проформа містить ознаки підробки та інший підпис ніж на рахунку-фактурі;

- заявлений рівень митної вартості товару 1,54 доларів США/кг не відповідає рівню за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів раніше з урахуванням заявленої до митного оформлення торгової марки (4,42 дол. США/кг) та рівню за яким здійснювалось митне оформлення інших виробників раніше на інших митницях Держмитслужби (4,42 дол. США/кг);

- банківські платіжні документи не містять печаток та підписів, передбачених формою даних документів та один датований раніше ніж рахунок-проформа, отже не стосується даної партії товару;

- висновок ТПП не містить опису та аналізу зібраних і використаних вихідних даних та іншої інформації під час проведення оцінки: викладу змісту застосованих методичних підходів, методів та оціночних процедур, а також відповідних розрахунків, за допомогою яких підготовлено висновок, а також інших інформаційних джерел, які роз`яснюють та підтверджують вартість товару;

- пунктом 2.2.1 контракту визначено, що оплата товару здійснюється відповідно до Договору та Конвенції, остання з яких до митного оформлення не надано;

- а банківських платіжних документах відсутні номера рахунків-фактур проформ, що унеможливлює ідентифікацію з оцінюваними товарами;

- видаткові накладні містять іншу марку столів.

Суд не погоджується з такими висновками митного органу, зважаючи на наступне.

Пунктом 11.2 зовнішньоекономічного контракту №UA01042023 від 01.04.2023 визначено, що будь-які зміни, доповнення, додаткові угоди та Додатки до цього Контракту дійсні тільки в тому випадку, якщо вони оформлені в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох Сторін.

Разом з тим, 20.09.2023 між сторонами укладено Додаток №4 до вищезазначеного контракту, згідно з пунктом 4 якого визначені інші умови поставки, а саме - CPT, Хмельницький.

З огляду на обрані нами умови поставки (CPT), продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для надання товару в розпорядження покупця.

Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в певній галузі торгівлі зазвичай здійснюється перевезення такого виду товару без упаковки). Покупець повинен здійснити пакування й маркування товару у спосіб, прийнятний для його перевезення, якщо сторони не домовляються про специфічні вимоги до пакування чи маркування.

Тобто передбачено, що вартість упаковки входить в ціну товару.

Вказаний пункт договору узгоджуються з умовами поставки CPT та означає те, що у вартості кожного товару вже включені витрати на упаковку товару, маркування та завантаження на складі продавця.

Продавець також зобов`язаний оплатити транспортні та інші витрати (включаючи витрати на завантаження товару та витрати на гарантування безпеки перевезень), витрати на транзит, які були покладені на продавця відповідно до договору (контракту) перевезення.

Отже, витрати на навантаження включаються у суму перевезення.

Обрані контрагентами умови поставки CPT також не передбачають обов`язкового страхування вантажу, а тому страхування товару не проводилось.

Усі витрати на товар, які поніс позивач включені у заявлену митну вартість.

Отже, подані декларантом документи підтверджують заявлену митну вартість товару.

Наданий позивачем лист компанії TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI підтверджує оригінальність PROFORMA INVOICE, а також усіх даних, внесених до даної PROFORMA INVOICE. А також в листі роз`яснено, що під час формування та підготовки до експорту чергової партії товарів, працівником компанії TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI було допущено помилку у PROFORMA INVOICE та невірно вказано дату цього документу. Правильна дата PROFORMA INVOICE - 20.09.2023.

Банківські платіжні доручення №MUR113 від 16.10.2023 на суму - 5130,00 доларів США та №MUR114 від 24.10.2023 на суму 11020,00 доларів США є підтвердженням оплати за товар, яке містить посилання зовнішньоекономічний контракт №UA01042023 від 01.04.2023, дату операції, суму операції в гривнях, найменування банку відправника і банку отримувача, розрахункові рахунки сторін, що повною мірою узгоджується з іншими документами, поданими до митного оформлення. Ця ж сума співпадає з сумою зазначеної у рахунку-фактурі №TAS317 від 20.10.2023.

Враховуючи викладене, платіжні доручення №MUR113 від 16.10.2023 та №MUR114 від 24.10.2023 містить усі обов`язкові реквізити, передбачені законодавством, а тому є підтверджуючим документом, що посвідчує здійснену позивачем оплату за товар.

Щодо висновку експертного товарознавчого дослідження, то відповідно до приписів частини першої статті 327 Митного кодексу України митниці органи наділені правом залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення.

У статті 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачена можливість проведення рецензування звіту про оцінку майна, а саме рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

Частина друга статті 4 цього Закону зазначає, що оціночна діяльність може здійснюватися у таких формах, як рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна), яке полягає в їх критичному розгляді та наданні висновків щодо їх повноти, правильності виконання та відповідності застосованих процедур оцінки майна вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, в порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами з оцінки майна.

Відповідно до частини другої статті 11 Закону України "Про торгово-промислові палати України" методичні та експертні документи, видані Торгово-промисловою палатою в межах її повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

При цьому, поданий до митного контролю висновок Торгово-промислової палати є чинним, виданий експертом у межах компетенції та повноважень та не скасований у встановленому законом порядку.

Відповідач як обставину прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 13.11.2023 №UA400000/2023/000284/2 визначив те, що документи подані згідно з частиною другою та третьою статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а саме:

- умови поставки, зазначені в контракті не відповідають умовам в додатку та заявлених до митного оформлення, також в контракті наявна інформація про включення до ціни товару лише вартості пакування та маркування, що суперечить задекларованим умовам поставки, що свідчить про не включення усіх складових митної вар тості товару;

- рахунок проформа, рахунок на контракт містять різні підписи;

- контракт містить розбіжності в частині дати підпису та місця розвантаження;

- заявлений рівень митної вартості товару 1,28 дол. США/кг не відповідає рівню, за яким здійснювалось митне оформлення подібних товарів раніше з урахуванням заявленої до митного оформлення торгової марки (4,42 дол. США/кг), та рівню, за яким здійснювалось митне оформлення інших виробників раніше на інших митницях Держмитслужби (4,42 дол. США/кг);

- банківські платіжні документи не містять печаток та підписів, передбачених формою даних документів;

- Пунктом 2.2.1 контракту визначено, що оплата товару здійснюється відповідно до Договору та Конвенції, остання з яких до митного оформлення не надано;

- в банківських платіжних документах відсутні номера рахунків-фактур (проформ), що унеможливлює ідентифікацію з оцінюваними товарами;

- видаткові накладні містять іншу марку столів.

Суд не погоджується з такими доводами митного органу, зважаючи викладені вище висновки щодо рішень від 10.10.2023 №UA400000/2023/000260/2, від 26.10.2023 №UA400000/2023/000271/2.

Верховний Суд у постанові від 25.06.2020 у справі №826/3096/16 вказав, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За сталою практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів враховує, що під час митного оформлення позивач подав усі визначені статтею 53 Митного кодексу України документи, перелік яких є вичерпним, що підтверджують заявлену ним митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Отже, митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак наявність належних та беззаперечних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Тому на переконання колегії суддів, позивач при подачі документів надав всі необхідні та достатні документи, що дають змогу визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Разом з тим, відповідач, приймаючи рішення про коригування митної вартості, не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, що свідчить про порушення відповідачем вимог частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятих рішень.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірні рішення Хмельницької митниці про коригування митної вартості товарів є протиправними та підлягають скасуванню.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.