Справа № 360/1213/24
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1213/24

Луганський окружний адміністративний суд у складі судді Пляшкової К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 09 жовтня 2024 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) з такими вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати позивачу за повних 20 календарних років служби одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення на день виключення зі списків особового складу військової частини відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу за повних 20 календарних років служби одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення, виходячи із його розміру за останній місяць служби на день виключення зі списків особового складу військової частини, відповідно до частини першої статті 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незастосування з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року при обчисленні позивачу грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

4) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та з відрахуванням відповідних податків та зборів;

5) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року;

6) зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум;

7) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби;

8) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне, але неотримане протягом проходження військової служби, речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01 серпня 2024 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.08.2024 № 830-АГ «Про внесення змін у додаток до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2023 № 1130-АГ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач наказом начальника загону від 21 вересня 2024 року звільнений в запас Збройних Сил України та виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 30 вересня 2024 року відповідно до наказу начальника загону від 28 вересня 2024 року № 1126-ОС за підпунктом «б» (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». На дату виключення зі списків частини календарна вислуга позивача складає 20 років 04 місяці 18 днів.

Позивач 26 вересня 2024 року звернувся офіційно з рапортом по команді на свого безпосереднього начальника, не отримавши відповідну відповідь перед виключенням зі списків особового складу частини, враховуючи вимоги статті 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 03 жовтня 2024 року звернувся повторно із заявою на ім`я начальника НОМЕР_2 прикордонного загону полковника ОСОБА_2 з проханням виплатити йому компенсацію за невикористані дні основної щорічної відпустки, додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки, компенсацію за не отримане речове майно, одноразову грошову допомогу при звільненні із розрахунку 50% за кожний повний календарний рік служби, виходячи із останнього місячного грошового забезпечення, здійснити нарахування та виплату індексації його грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01 березня 2018 року по дату виключення зі списків особового складу включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум, а також здійснити перерахунок та доплату грошового забезпечення позивача, починаючи з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно, дата набрання законної сили постанови КМУ від 12.05.2023 № 481 «Про внесення змін до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704», виходячи із прожиткового мінімуму для працездатних осіб, затвердженого Законом України «Про Державний бюджет» станом на 1 січня 2020 року, станом на 1 січня 2021 року, станом на 1 січня 2022 року, станом на 1 січня 2023 року.

Відповіді станом на дату подання позовної заяви позивачем не отримано.

Разом з тим, 30 вересня 2024 року на картковий рахунок позивача зараховано грошове забезпечення у розмірі 423435,74 грн, що, на думку позивача, є значно меншим ніж повинен отримати позивач.

Позивач зазначає, що відповідно до розрахункового листа за вересень 2024 року до виплати при звільненні нарахована одноразова грошова допомога при звільнення у розмірі 50 відсотків виходячи із розміру грошового забезпечення за останній місяць служби за повних 18 календарних років служби, що не відповідає фактично відслуженим календарним рокам служби (календарна вислуга 20 років згідно з наказом від 28.09.2024 № 1126-ОС), не здійснено перерахунку та доплати грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби та премії, що є постійними видами грошового забезпечення), виходячи із того, що починаючи з 29 січня 2020 року настала подія підвищення розміру грошового забезпечення військовослужбовця за складовими: оклад за посадою та оклад за військовим званням за рахунок виникнення у суб`єкта владних повноважень - органу фінансового забезпечення обов`язку обраховувати ці показники із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, тобто у випадку позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018.

Також відповідачем не здійснено перерахунку, нарахування та виплати індексації грошового забезпечення з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум, з 01 березня 2018 року по дату виключення зі списків особового складу включно зі встановленням для обчислення індексації місяця підвищення доходів (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не здійснено нарахування та виплату компенсації за неотримане речове майно за період проходження служби з 06 грудня 2005 року по 30 вересня 2024 року включно.

Вважаючи порушеним право на належне грошове забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою від 10 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні); роз`єднано позовні вимоги у самостійні провадження.

Ухвалою від 11 жовтня 2024 року прийнято до провадження адміністративну справу ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 з позовними вимогами про: визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за належне, але не отримане протягом проходження військової служби речове майно, відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби, за цінами предметів речового майна, визначеними станом на 01 серпня 2024 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.08.2024 № 830-АГ «Про внесення змін у додаток до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2023 № 1130-АГ»; запропоновано відповідачу подати відзив разом зі всіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та доказами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів; витребувано від відповідача докази, яких не вистачає для розгляду справи по суті.

Від Військової частини НОМЕР_1 21 жовтня 2024 року надійшов відзив, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

НОМЕР_2 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_1 ) є установою, що фінансується з державного бюджету і як розпорядник бюджетних коштів, відповідно до статей 48, 51 Бюджетного кодексу України може брати бюджетні зобов`язання та провадити видатки на утримання персоналу лише в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Брати зобов`язання, які не підкріплені бюджетним асигнуванням, буде порушенням статті 48 Бюджетного Кодексу України і як наслідок не буде рахуватися як заборгованість.

На момент звернення позивача із заявою про виплату грошової компенсації замість належного до видачі речового майна за період проходження служби, відповідні кошти були відсутні.

За таких обставин дії суб`єкта владних повноважень визнавати протиправними було б не обґрунтовано, оскільки відсутня обов`язкова умова в діях - протиправність.

Відповідачем неодноразово надсилались заявки на адресу вищестояших органів щодо отримання коштів для виплати військовослужбовцям, звільненим в запас грошової компенсації, замість належного до видачі речового майна за період проходження служби, в тому числі і на позивача.

Також вказано, що відповідач не відмовляв позивачу у виплаті грошової компенсації вартості недоотриманого речового майна, і підтверджує, що позивач знаходиться в черзі на отримання вказаної грошової компенсації, яка буде сплачена найближчим часом. Але подача позову до відповідача жодним чином не може прискорити виплату грошових коштів, оскільки наразі відсутні бюджетні асигнування для виплати грошової компенсації вартості недоотриманого речового майна, і тільки після перерахування Адміністрацію Державної прикордонної служби України таких асигнувань на рахунок НОМЕР_2 прикордонного загону грошова компенсація буде виплачена Позивачеві в повному обсязі.

Відповідно до пунктів 3, 4 Постанови № 178, на підставі наказу по НОМЕР_2 прикордонному загону від 19 липня 2023 року № 46-ОД, з урахуванням розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 14.01.2022 № 27/0/10-22-Р «Про доведення закупівельної вартості предметів речового майна для нарахування грошової компенсації» здійснено розрахунок коштів, що підлягають до виплати замість належного до видачі речового майна за період проходження служби. Відповідно до довідки № 157 на вартість речового майна, що належить до видачі позивачу дана сума складає 56299,80 грн.

Також відповідач зазначив, що при нарахуванні грошової компенсації за окремими видами речового майна необхідно враховувати такі складові як момент виникнення права на отримання майна, норму належності, термін експлуатації, ціна на час набуття права, кількість предметів, належних до видачі та термін, який минув з останнього моменту отримання предметів речового майна.

Враховуючи вищезазначене, відповідач діє на підставі, в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України.

Від позивача 22 жовтня 2024 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем викладено свої міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

Ухвалою від 13 листопада 2024 року повторно витребувано від відповідача докази, яких не вистачає для розгляду справи.

На виконання вимог цієї ухвали відповідачем 27 листопада 2024 року надано витребувані судом докази та додаткові пояснення по справі, в яких зазначено, що 25 дистопада 2024 року платіжною інструкцією № 9922 перераховано, у тому числі позивачу, компенсацію за неотримане речове майно, на підставі наказу від 24 листопада 2024 року № 257-ОД (та долученої до нього довідки-розрахунок щодо нарахування та виплати грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна військовослужбовцям).

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) в період з 30 грудня 2022 року по 30 вересня 2024 року проходив військову службу в НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), що підтверджено копіями наявних в матеріалах справи наказів начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ від 30 грудня 2022 року № 1020-ОС та від 28 вересня 2024 року № 1126-ОС.

Дослідженням наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ від 28 вересня 2024 року № 1126-ОС встановлено, що остаточною датою закінчення позивачем проходження військової служби вважати 30 вересня 2024 року.

Також встановлено, що цим наказом не вирішено питання виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби.

Дослідженням розрахункового листа позивача за вересень 2024 року встановлено, що позивачу при звільненні з військової служби грошова компенсація вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби не нарахована та не виплачена.

Позивач звернувся до начальника НОМЕР_2 прикордонного загону із заявою від 03 жовтня 2024 року щодо здійснення нарахування та виплати йому грошового забезпечення у повному розмірі, у тому числі й щодо виплати грошової компенсації за неотримане речове майно.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону ДПСУ від 24 листопада 2024 року № 257-ОД наказано головному бухгалтеру - начальнику фінансово-економічного відділу (бухгалтерської служби) здійснити виплату грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна звільненим у запас (відставку) ЗСУ військовослужбовцям відповідно довідки-розрахунку, згідно додатку.

Дослідженням довідки-розрахунку щодо нарахування та виплати грошової компенсації замість належних до видачі предметів речового майна військовослужбовцям, звільненим у запас ЗСУ, встановлено, що до цієї довідки включений ОСОБА_1 , нарахована сума речової компенсації 67623,58 грн, ПДФО 12172,24 грн, компенсація ПДФО 12172,24 грн, військовий збір 1014,35 грн, сума до виплати 66609,23 грн.

Згідно із платіжною інструкцією від 25 листопада 2024 року № 9922, яку виконано Казначейством, відповідачем перераховано до Сумської філії АТ КБ «ПриватБанк» 458338,68 грн, призначення платежу: 1002030; 2210; Компенсація за речмайно в/сл, звільн. в запас, згідно розрахунку № 1 від 25.11.2024, наказ від 24.11.2024 № 257-ОД.

Дослідженням довідки на вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , наказ від 30 вересня 2024 року № 1093-ОС, встановлено, що позивачу до виплати нараховано грошову компенсацію за: кашкет (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 1125,96 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 969,58 грн; кашкет (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1125,96 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 1632,64 грн; кашкет спеціальний (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 718,02 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 1735,22 грн; кашкет польовий (кепі бойове) (рік і місяць виникнення права 06.2020, вартість за одиницю 125,00 грн, строк носіння 24 місяців, строк фактичного носіння 51, кількість предметів 1) в сумі 265,63 грн; панама літня польова (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 153,00 грн, строк носіння 24 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 12,75 грн; шапка-феска (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 76,25 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 12,71 грн; берет (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 364,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 20,22 грн; блайзер спеціальний (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 239,04 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 577,68 грн; шапка зимова повсякденна (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 362,40 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 12,08 грн; шапка зимова (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 127,31 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 307,67 грн; шапка зимова (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 127,31 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 10,61 грн; куртка демісезонна (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 2895,48 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 4198,45 грн; курка спеціальна (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 889,98 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 2150,79 грн; костюм ВВЗ демісезонний (рік і місяць виникнення права 01.2023, вартість за одиницю 1137,48 грн, строк носіння 72 місяців, строк фактичного носіння 18, кількість предметів 1) в сумі 284,37 грн; костюм ВВЗ демісезонний (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 1137,48 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 94,79 грн; кітель і штани (рік і місяць виникнення права 06.2017, вартість за одиницю 3229,92 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 82, кількість предметів 1) в сумі 4414,22 грн; штани (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 320,00 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 10,67 грн; штани спеціальні (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1347,00 грн, строк носіння 24 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 4882,88 грн; сорочка спеціальна (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1077,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 3904,13 грн; сорочка-поло (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 618,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 2) в сумі 103,00 грн; сорочка (рік і місяць виникнення права 06.2017, вартість за одиницю 379,98 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 82, кількість предметів 3) в сумі 1557,92 грн; краватка (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 90,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 2) в сумі 232,50 грн; краватка (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 90,00 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 2) в сумі 261,00 грн; кашне (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 179,16 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 154,28 грн; кашне (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 179,16 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 259,78 грн; рукавички шкіряні (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 375,00 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 543,75 грн; рукавички зимові (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 374,00 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 62,33 грн; куртка ВВЗ зимова (КУП) (рік і місяць виникнення права 06.2020, вартість за одиницю 2781,70 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 49, кількість предметів 1) в сумі 3786,20 грн; куртка ВВЗ зимова (КУП) (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 2781,70 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 231,81 грн; куртка костюму утеплювача (рік і місяць виникнення права 01.2020, вартість за одиницю 1142,76 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 54, кількість предметів 1) в сумі 1714,14 грн; куртка костюму утеплювача (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 1142,76 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 95,23 грн; костюм літній польовий (рік і місяць виникнення права 06.2022, вартість за одиницю 1664,20 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 25, кількість предметів 1) в сумі 3467,08 грн; костюм літній польовий (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 1664,20 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 2) в сумі 277,37 грн; сорочка бойова (рік і місяць виникнення права 01.2021, вартість за одиницю 928,02 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 44, кількість предметів 1) в сумі 1701,37 грн; шарф труба літній (рік і місяць виникнення права 01.2023, вартість за одиницю 42,80 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 18, кількість предметів 1) в сумі 21,40 грн; шарф труба літній (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 42,80 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 3,57 грн; шарф труба зимовий (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 93,30 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 225,48 грн; шарф труба зимовий (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 93,30 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 7,78 грн; напівчоботи хромові утеплені (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1076,94 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 1561,56 грн; напівчеревики хромові (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 799,98 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 1033,31 грн; напівчеревики хромові (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 799,98 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 1159,97 грн; черевики з високими берцями літні (рік і місяць виникнення права 03.2021, вартість за одиницю 2365,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 42, кількість предметів 1) в сумі 4138,75 грн; черевики з високими берцями зимові (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 2564,42 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 213,70 грн; капці казармені (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 120,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 10,00 грн; білизна натільна демісезонна (сорочка та кальсони демісезонні) (рік і місяць виникнення права 06.2018, вартість за одиницю 487,62 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 75, кількість предметів 1) в сумі 3047,63 грн; білизна натільна демісезонна (сорочка та кальсони демісезонні) (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 487,62 грн грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 2) в сумі 162,54 грн; білизна для холодної погоди (білизна термостійка) (рік і місяць виникнення права 06.2020, вартість за одиницю 804,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 52, кількість предметів 1) в сумі 1742,00 грн; фуфайка з короткими рукавами (рік і місяць виникнення права 06.2017, вартість за одиницю 184,98 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 85, кількість предметів 2) в сумі 2620,55 грн; труси чоловічі (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 84,96 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 2) в сумі 28,32 грн; шкарпетки літні (рік і місяць виникнення права 06.2021, вартість за одиницю 18,90 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 37, кількість предметів 3) в сумі 174,83 грн; шкарпетки літні (трекінгові) (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 54,00 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 4) в сумі 36,00 грн; шкарпетки зимові (рік і місяць виникнення права 06.2020, вартість за одиницю 30,24 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 49, кількість предметів 1) в сумі 123,48 грн; шкарпетки зимові (трекінгові) (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 72,00 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 2) в сумі 24,00 грн; рукавички тактичні (рік і місяць виникнення права 07.2024, вартість за одиницю 470,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 2, кількість предметів 1) в сумі 39,17 грн; ремінь брючний (рік і місяць виникнення права 06.2021, вартість за одиницю 120,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 44, кількість предметів 1) в сумі 220,00 грн. Майно, що видавалося за попередніми нормами: шапка (рік і місяць виникнення права 06.2017, вартість за одиницю 362,40 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 87, кількість предметів 1) в сумі 525,48 грн; блайзер (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 79,97 грн, строк носіння 12 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 206,59 грн; куртка утеплена спеціальна (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 625,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 538,19 грн; курка демісезонна спеціальна (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 560,00 грн, строк носіння 48 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 361,67 грн; куртка вітрозахисна (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 208,33 грн, строк носіння 60 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 107,64 грн; костюм дощовий (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 333,00 грн, строк носіння 72 місяці, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 143,38 грн; джемпер (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 315,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 271,25 грн; штани (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 320,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 413,33 грн; теніска трикотажна (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 112,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 2) в сумі 289,33 грн; напівчоботи утеплені (рік і місяць виникнення права 06.2014, вартість за одиницю 416,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 31, кількість предметів 1) в сумі 358,22 грн; черевики трекінгові зимові (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1515,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 50, кількість предметів 1) в сумі 2104,17 грн; черевики трекінгові демісезонні (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 1302,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 90, кількість предметів 1) в сумі 4882,58 грн; рукавички демісезонні (рік і місяць виникнення права 01.2019, вартість за одиницю 374,00 грн, строк носіння 24 місяці, строк фактичного носіння 66, кількість предметів 1) в сумі 1028,50 грн; теніска спеціальна (рік і місяць виникнення права 01.2017, вартість за одиницю 618,00 грн, строк носіння 36 місяців, строк фактичного носіння 24, кількість предметів 2) в сумі 824,00 грн; всього - 67623,58 грн; військовий збір 1,5 % - 1014,35 грн; ПДФО 18 % - 12172,24 грн; ПДФО 18 % (компенсація) 12172,24 грн; до виплати 66609,23 грн.

Також за даними цієї довідки ціни за майно розраховані згідно із розпорядженням Адміністрації ДПС України від 10 серпня 2024 року № 869-АГ.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 статті 9-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) речове забезпечення військовослужбовців, а також резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, здійснюється за нормами і в строки, що визначаються відповідно центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, правоохоронні та розвідувальні органи, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно військовослужбовців, резервістів і військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 14 Закону України від 03.04.2003 № 661-IV «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон № 661-IV) до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону № 661-IV військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Указом Президента України від 29.12.2009 № 1115/2009 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Положення № 1115/2009), яке визначає порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період.

Відповідно до пункту 7 Положення № 1115/2009 закінченням проходження громадянином військової служби вважається день, зазначений у наказі про виключення військовослужбовця зі списків особового складу Адміністрації Держприкордонслужби чи її розвідувального органу, регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ або органів (підрозділів) забезпечення Держприкордонслужби (далі - органи Держприкордонслужби) у зв`язку з його звільненням з військової служби в запас або у відставку, загибеллю (смертю), визнанням судом безвісно відсутнім або оголошенням померлим.

Згідно з абзацом першим пункту 293 Положення № 1115/2009 особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.

У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець (абзац другий пункту 293 Положення № 1115/2009).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 № 178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - Порядок № 178), згідно з пунктом 1 якого цей Порядок визначає механізм виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку і Управління державної охорони (далі - військовослужбовці) грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація).

Згідно з абзацом першим пункту 2 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Пунктом 3 Порядку № 178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (пункт 4 Порядку № 178).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 178 виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік.

Пунктом 1 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення в Державній прикордонній службі України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справі України від 16.05.2024 № 310 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30.05.2024 за № 797/42142 (далі Інструкція № 310), визначено, що видача речового майна військовослужбовцям, військовозобов`язаним, призваним на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори, резервістам, ліцеїстам та працівникам відповідно до встановлених норм забезпечення речовим майном здійснюється після набуття ними права на речове забезпечення.

Право на речове забезпечення набувають:

особи вищого офіцерського складу - в день присвоєння їм військового звання «бригадний генерал» або «коммодор»;

особи офіцерського складу - в день присвоєння їм першого офіцерського звання;

військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, прийняті на військову службу за контрактом, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, а також резервісти, військовозобов`язані, призвані на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори,- у день зарахування до списків особового складу органу Держприкордонслужби;

курсанти - в день зарахування до закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу;

ліцеїсти - в день зарахування до закладу спеціалізованої освіти військового спрямування;

працівники - в день, зазначений у наказі про прийняття працівника на роботу;

військовослужбовці, переведені із Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів - у день прибуття для подальшого проходження військової служби в Держприкордонслужбі.

Наступна видача речового майна проводиться після закінчення строків експлуатації (носіння) раніше виданих предметів.

Абзацом першим пункту 10 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції № 310 визначено, що предмети речового майна особистого користування, що не належать до інвентарного майна, які видані військовослужбовцям, що проходять військову службу за контрактом, кадрову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом із числа резервістів в особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, курсантам після закінчення термінів їх експлуатації (носіння), поверненню не підлягають.

Відповідно до пункту 14 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції № 310 у разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця, переведення до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини, такому військовослужбовцю (членам сім`ї та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця), виплачується грошова компенсація вартості за неотримане речове майно відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178.

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, неотримане під час проходження служби.

Згідно із пунктом 16 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції № 310 у разі звільнення з військової служби військовослужбовців через службову невідповідність, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, у зв`язку із встановленням невідповідності військовослужбовця вимогам проходження військової служби, визначеним частиною шостою статті 20-2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон), чи визнання його таким, що не пройшов випробування, установленого частиною першою статті 21-2 Закону, у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави, вартість виданих їм предметів речового майна, які отримані під час проходження військової служби (навчання) в Держприкордонслужбі та строки експлуатації (носіння) яких не закінчилися, утримується з урахуванням строку перебування їх у носінні на підставі довідки-розрахунку на утримання вартості речового майна (додаток 5).

Грошова компенсація військовослужбовцям, визначеним в абзаці першому цього пункту, нараховується пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.

Утримані з військовослужбовців кошти використовуються для речового забезпечення органів Держприкордонслужби, у яких ці військовослужбовці перебували на речовому забезпеченні.

Відповідно до пункту 12 підрозділу 3 розділу VI Інструкції № 310 для виплати грошової компенсації вартості неотриманого речового майна речовою службою органу Держприкордонслужби видається довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, яка оформляється згідно з Порядком виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, та складається у трьох примірниках. Перший примірник довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, залишається в речовій службі, другий передається до бухгалтерської служби, третій - особі, що звільняється, або одному із членів сім`ї чи утриманців загиблого (померлого).

З наведених вище положень слідує, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем рапорту за місцем військової служби, складанням речовою службою військової частини довідки про вартість речового майна та виданням наказу, в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі такої довідки. При цьому, розрахунок грошової компенсації здійснюється виходячи з закупівельної вартості майна станом на 01 січня поточного року.

У разі подання відповідного рапорту військовослужбовцем під час проходження служби, за військовою частиною виникає обов`язок виплатити військовослужбовцю грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна на день виключення зі списків особового складу військової частини.

Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року в справі № 480/3105/19, від 27 січня 2021 року в справі № 340/680/20.

При цьому слід зауважити, що після звільнення зі служби військовослужбовець зберігає право на отримання грошової компенсації вартості неотриманого речового майна і виплата цієї компенсації має обов`язковий характер у разі його подальшого звернення з рапортом чи заявою.

Подібна правова позиція висловлена Верховним Судом у пункті 43 постанови від 30 липня 2020 року в справі № 820/5767/17.

Предметом спору у даній справі є нарахування та виплата при звільненні особі, яка проходила військову службу в Державній прикордонній службі України, компенсації за неотримане речове майно без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби за цінами предметів обмундирування, визначеними станом на 01 серпня 2024 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.08.2024 № 830-АГ «Про внесення змін у додаток до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2023 № 1130-АГ».

Судом встановлено, що позивач був звільнений з військової служби 30 вересня 2024 року.

Проте на день звільнення позивача з військової служби наказ про виплату йому грошової компенсації вартості неотриманого речового майна відповідачем не видавався, відповідна виплата не здійснена.

Згодом згідно з наказом відповідача від 24 листопада 2024 року № 257-ОД позивачу виплачено грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна в сумі 66609,23 грн за платіжною інструкцією від 25 листопада 2024 року № 9922.

Розмір виплаченої компенсації визначений на підставі довідки на вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , в якій ціни за майно розраховані згідно із розпорядженням Адміністрації ДПС України від 10 серпня 2024 року № 869-АГ.

Отже судом встановлено, що на час розгляду даної справи відповідачем вже нараховано та виплачено позивачу грошову компенсацію вартості неотриманого речового майна.

При цьому, дослідженням вищезазначеної довідки встановлено, що відповідачем компенсація вартості за неотримане речове майно нарахована пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.

Суд не згоден з такими діями відповідача, оскільки вони суперечить вищенаведеним нормам Порядку № 178 та Інструкції № 310, якими врегульовано порядок цієї компенсації.

Так, Порядок № 178 взагалі не містить положень щодо нарахування компенсації пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.

У свою чергу, Інструкція № 310 містить такий порядок нарахування виключно для військовослужбовців, які звільнені з військової служби з підстав визначених в абзаці першому пункту 16 16 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції № 310.

Згідно з наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 28 вересня 2024 року № 1126-ОС позивач звільнений з військової служби за підпунктом «б» (за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців) пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», тобто не з підстав, визначених в абзаці першому пункту 16 підрозділу 1 розділу ІІІ Інструкції № 310.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач мав нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу органу Держприкордонслужби.

Щодо тверджень позивача, що виплата грошової компенсації має бути здійснена відповідачем за цінами предметів обмундирування, визначеними станом на 01 серпня 2024 року наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 01.08.2024 № 830-АГ «Про внесення змін у додаток до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 23.12.2023 № 1130-АГ», то суд відхиляє їх як безпідставні, оскільки, як вже вище вказано, відповідно до вимог пункту 5 Порядку № 178 довідка про вартість речового майна, що належить до видачі видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої станом на 1 січня поточного року, тобто року, в якому здійснено таку виплату.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 815/5826/16, від 25 лютого 2021 року у справі № 380/2458/20.

Отже суд дійшов висновку, що нарахування грошової компенсації вартості неотриманого позивачем під час проходження військової служби речового майна має здійснюватися, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року, а не станом на 01 серпня 2024 року, як цього вимагає позивач.

Що стосується тверджень відповідача про неможливість виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно під час проходження військової служби через відсутність коштів на таку виплату, то суд зазначає таке.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді справи «Кечко проти України» (заява № 63134/00) Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (аналогічна позиція викладена в рішенні у справі № 59498/00 «Бурдов проти Росії»).

Таким чином, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, то суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

За встановлених судом обставин, зважаючи на те, що відповідач на день розгляду адміністративної справи вже здійснив виплату позивачу грошової компенсації, але із застосуванням пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про виключення зі списків особового складу, то це свідчить про протиправні дії відповідача, а не бездіяльність, як вказує позивач.

Керуючись положеннями статті 9 та 245 КАС України, суд вважає за необхідне обрати належний спосіб захисту порушених прав позивача, який у повній мірі сприятиме їх відновленню, а саме:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу грошової компенсації вартості неотриманого під час проходження військової служби речового майна пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації вартості неотриманого під час проходження військової служби речового майна відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про звільнення, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року, із урахуванням раніше виплачених сум.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості неотриманого під час проходження військової служби речового майна пропорційно часу, що минув із дня виникнення права на отримання речового майна, до дати підписання наказу про звільнення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації вартості неотриманого під час проходження військової служби речового майна відповідно до Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2016 № 178, без застосування пропорції часу, що минув з дня виникнення права на отримання цього майна до дати підписання наказу про звільнення, виходячи із закупівельної вартості речового майна за цінами станом на 01 січня 2024 року, із урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова