Справа № 766/1006/22
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2024-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/1006/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач 17.01.2022 року направив до суду вказаний позов, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 30.12.2021 року серія ЕАО №51953186; стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи на користь позивача. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.12.2021 року інспектором УПП ДПП в Херсонській області Михайловою Е.Б. відносно позивача була винесена постанова від 30.12.2021 року серія ЕАО №51953186, відповідно до якої 30.12.2021 року о 11:15 год. в м.Херсоні, пров.Спартаківський, 48, водій, керуючи транспортним засобом Skoda Karoq, державний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті, чи порушив п.15.9 г ПДР України, та у зв`язку з чим, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Позивач вважає оскаржену постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. 30.12.2021 року приблизно о 11 годині позивач підійшов до транспортного засобу Skoda Karoq, який стояв біля узбіччя дорого без порушень ПДР України. В цей момент до позивача підійшли працівники поліції та звинуватили його в тому, що він зупинив зазначений транспортний засіб ближче 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. На пояснення позивача, що даний автомобіль зупинив не він і що до цього моменту автомобілем керувала інша особа, працівники поліції ніяк не відреагували, та в подальшому склали постанову. Крім того, при перевірці не було здійснено замірів на підтвердження того, що вказаний транспортний засіб зупинений був на відстані менше 10 метрів від краю перехрещуваної проїзної частини. ОСОБА_1 було заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, а також про перенесення розгляду справи для надання можливості залучити адвоката до розгляду справи, однак жодне із клопотання задоволено не було. Позивач вважає, що працівники поліції порушили його права, а тому і порушено порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, що є підставою для скасування постанов у справах про адміністративне правопорушення. На підставі викладеного оскаржувана постанова є незаконною та винесена з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 26.01.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2020 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який в подальшому було продовжено і діє на сьогоднішній день.

Відповідно до Розпорядження голови Верховного Суду №1/0/9-22 від 06.03.2022 року, враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану, територіальна підсудність справ Херсонського міського суду Херсонської області змінена.

Відповідно до Рішення № 62 зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 року здійснення судочинства Херсонським міським судом Херсонської області тимчасово зупинено.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя № 566/0/15-23 від 30 травня 2023 року, роботу Херсонського міського суду Херсонської області було відновлено з 1 червня 2023 року, а датою початку процесуальної діяльності визначено 12 червня 2023 року.

Ухвалою суду від 16.09.2024 року здійснено перехід розгляду справи зі спрощеного позовного провадження без виклику сторін у спрощене позовне провадження з викликом сторін.

18.10.2024 року представник відповідача подав до суду відзив, згідно якого сторона відповідача вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. 30.12.2021 року о 11 год. 15 хв. в м. Херсоні у пров. Спартаківський, 48, водій, керуючи транспортним засобом Skoda Karoq, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9. ґ Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі ПДР), за що згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Водієм вказаного транспортного засобу виявився позивач. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем складено постанову у справі про адміністративне правопорушення ЕАО №5195318 від 30.12.2021 та надано позивачеві для ознайомлення. За результатами розгляду адміністративної справи до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 340 грн. Зі змістом постанови позивача ознайомлено і роз`яснено права та строки її оскарження, про що свідчить підпис позивача у графі № 8 постанови. Копію постанови позивач отримав, що також підтверджується підписом позивача у графі №9 постанови «Копію постанови мною отримано». Позивачем у позовній заяві вказано про необхідність стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. з відповідача. Відповідач заперечує проти стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Позивачем до позовної заяви додано копію договору про надання професійної правничої допомоги від 17.01.2022 з додатком до нього (далі Договір від 17.01.2022) та копію акту приймання-передачі виконаних робіт з надання послуг з професійної правничої допомоги від 17.01.2022 (далі Акт від 17.01.2022). Відповідно до Акту від 17.01.2022 правничу допомогу надано на загальну суму 4 000 грн. Зауважимо, що станом на 14.10.2024 (на момент ознайомлення відповідача з матеріалами справи №766/1006/22) у матеріалах справи відсутній відзив на позовну заяву, про те представник відповідача вказує однією з наданих послуг дослідження та аналіз відзиву на адміністративний позов. Більш того, дослідження та аналіз відзиву на адміністративний позов не є видами адвокатської діяльності відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Сторона відповідача вважає, що подання до суду позовної заяви не може бути відшкодовано у якості витрат на професійну правничу допомогу. Відносно позивача було складено постанову ЕАО №5195318 від 30.12.2021 у справі про адміністративне правопорушення, обсягом 1 аркуш, адміністративний позов являє собою чотири сторінки тексту, з яких на першій сторінці вказані учасники справи (що займає половину сторінки) та опис фабули оскаржуваної постанови, друга та третя сторінки у більшому своєму змісті містять цитування положень чинного законодавства та практики Верховного Суду, четвертою сторінкою є прохальна частина позову та опис додатків. Вказані обставини свідчать про нетривалу та нескладну роботу проведену адвокатом при складанні позовної заяви у вказаній справі, а отже визначення вартості послуги складання позову про скасування постанови у розмірі 3000 грн. є завищеною. Оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, уповноваженою на те особою. Під час винесення постанови, позивач був ознайомлений з фактом наявності правопорушення, а саме: здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п.15.9.ґ Правил дорожнього руху, за що згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. З огляду на вищевикладене відповідач вважає, що підстави для задоволення адміністративного позову та скасування постанови про адміністративне правопорушення ЕАО №5195318 від 30.12.2021 відсутні. У зв`язку з викладеним, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Позивач та його представник Глянь В.В. в судове засідання не з`явилися, позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАО №51953186 від 30.12.2021 року вбачається, що 30.12.2021 року о 11 год. 15 хв. в м. Херсоні у пров. Спартаківський, 48, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Karoq, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив зупинку на перехресті, чим порушив п. 15.9. ґ Правил дорожнього руху України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

31.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до начальника УПП у Херсонській області про скасування постанови серії ЕАО №51953186 від 30.12.2021 року.

16.01.2022 року позивач отримав повідомлення від УПП у Херсонській області про відсутність підстав для скасування вказаної постанови.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за порушення вимог зупинки.

Згідно пункту 15.9. ґ ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки чи відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На виконання вказаної норми права відповідачем не надано доказів, які підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог пункту 15.9 ґ ПДР України та наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП.

З огляду на встановлені факти суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими витратами.

Відповідно до п.1,2 ч. 2 ст. 137 розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду. збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою стороною; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що ОСОБА_1 дійсно поніс витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містили.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на професійну (правничу) допомогу.

На підставі частини 1 статті 139 КАС України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судових витрат, а саме за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст.ст. 5-9, 12, 77, 241-246, 255, 286, 292, 293, 295, 297 КАС, ст.ст. 122, 251, 280, 288, 293 КУпАП, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 30.12.2021 року серії ЕАО №51953186 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан