Справа № 320/27838/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Фищук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив суд:

визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відмові актуалізувати дані ОСОБА_1 за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 25909-62.3 від 19.03.2015;

зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб актуалізувати дані щодо ОСОБА_1 та включити інформацію щодо ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 25909-62.3 від 19.03.2015.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 справу прийнято до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

До Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження в адміністративній справі, в якому вказано про наявність постанови від 20.06.2017 Окружного адміністративного суду м. Києва по справі № 826/15421/15, якою відмовлено в задоволені позовної заяви, серед інших, позивачу до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» Волкова О.Ю., третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 р. задоволено клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про закриття провадження в адміністративній справі.

Провадження в адміністративній справі № 320/27838/23 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про закриття провадження у справі, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована неповним з`ясуванням всіх обставин справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів заперечувала проти задоволення апеляційної скарги позивача.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що:

- в межах справи № 826/171/17 оскаржувались рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» та про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку до Окружного адміністративного суду міста Києва, рішенням від 17.11.2017 в позові відмовлено. 02.02.2021 постановою Шостого апеляційного адміністративного суду у справі № 826/171/17 за клопотанням ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» провадження у справі закрито. Таким чином, рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ», про початок процедури ліквідації та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку є законними та чинними;

- відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Судом виснувано, що стосовно ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» запроваджено процедуру виведення банку з ринку шляхом ліквідації рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1335 від 13.07.2020, та рішення відповідне про ліквідацію на сьогодні відсутнє, що є безпосередньо першим кроком для початку процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, має бути запроваджена тимчасова адміністрація банку, що в наступному надає право на включення позивача до реєстру вкладників;

- позивач в даній справі подав позов який є аналогічним за предметом та підставами подання, стосується один і тих же сторін, який було розглянуто у справі № 826/15421/15 та судом було зроблено відповідні висновки, постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.06.2017 по справі № 826/15421/15 набрала законної сили.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що:

- звертаючись із даним адміністративним позовом, позивач вважає, що це не повторне звернення, а нове звернення, оскільки: 1) під час розгляду справи № 826/15421/15 суд не вирішив справи по суті та не надавав оцінку доказам і не встановлював обставини справи по суті; 2) підставою звернення до суду є те, що позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про актуалізацію даних та включення до реєстру вкладників від 07.03.2023, на що було отримано відповіді № 57-036-3489/23 від 31.03.2023 та № 60-3774/23 від 06.04.2023 про відмову у актуалізації даних та включенні за договором № 24909-62.3 від 19.03.2015 банківського вкладу в національній валюті «Вигідний 2015» з тих підстав, що 20.06.2017 Окружний адміністративний суд м. Києва по справі № 826/15421/15 прийняв рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, і відповідно, у Фонду відсутні підстави про включення позивача до списку; 3) у позовній заяві у справі № 826/15421/15 відповідачем була Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «Київська Русь» Волков О.Ю., тоді як за даним позовом позивач звертається до відповідача саме до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вважає його дії неправомірними;

- апелянт наголошує на тому, що не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, а саме у відмові у актуалізації та включенні до списку вкладників, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом;

- при цьому, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Спір щодо неправомірних дій ФГВФО та зобов`язання вчинити дії у справі № 320/27861/23 не є тотожним і аналогічним предметом у справі № 826/15421/15 де предметом є неправомірні дії Уповноваженої особи ФГВФО та відмова у включенні до реєстру вкладників. У даному випадку, саме відмова у задоволенні заяви про актуалізацію даних від 07.03.2023 стала підставою для звернення до суду, і яка, не була предметом позовної заяви у справі № 826/15421/15;

- на переконання апелянта, звернувшись із позовною заявою у справі № 320/27861/23 не можна вважати, що позов є тотожним та аналогічним, оскільки таке твердження суду є по своїй суті позбавленням доступу до суду.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

З огляду на приписи ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

З урахуванням вимог положень ч. 5 ст. 160 КАС України, у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п. 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду, є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Так, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили, сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.04.2018 у справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У даному ж випадку, про тотожність всіх елементів, з урахуванням субґєктного складу учасників справи, предмету позову та заявлених вимог не можна стверджувати, позаяк, у межах розгляду справи № 826/15421/15, відповідачем була Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, натомість у даній справі відповідачем є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Предметом спору в справі № 826/15421/15 були вимоги: визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича при розгляді вимог щодо відшкодування коштів за вкладами позивача у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь»; зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Бан «Київська Русь» Волкова О.Ю. включити в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок ФГВФО. Натомість, предметом спору в даній справі заявлено вимоги: визнати неправомірними дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у відмові актуалізувати дані ОСОБА_1 за договором банківського вкладу в національній валюті «Київська Русь» № 24909-62.3 від 19.03.2015; зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб актуалізувати дані щодо ОСОБА_1 та включити інформацію щодо ОСОБА_1 до переліку вкладників ПАТ «Банк «Київська Русь», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок ФГВФО, за договором банківського вкладу в національній «Київська Русь» № 24909-62.3 від 19.03.2025.

Підставами позову в справі № 826/15421/15 визначено: заява позивача до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» Волкова Олександра Юрійовича від 30.07.2015 про включення до реєстру вкладників, та відмова у включенні позивача в загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Київська Русь» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. У даній справі ж підставою звернення було заява про актуалізацію даних до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та відмова в актуалізації.

Дійсно, повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих підстав і предмета та до того самого відповідача, не допускається.

Проте, колегія суддів вважає, що звертаючись із даним адміністративним позовом, не є повторним зверненням, оскільки підставою звернення до суду є те, що позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про актуалізацію даних та включення до реєстру вкладників від 07.03.2023 на що було отримано відповіді № 57-036-3489/23 від 31.03.2023 та № 60-3774/23 від 06.04.2023 про відмову у актуалізації даних та включенні за договором № 24909-62.3 від 19.03.2015; у позовній заяві у справі № 826/15421/15 відповідачем була Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «БАНК «Київська Русь» Волков О.Ю., тоді як за даним позовом позивач звертається до відповідача саме до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та вважає його дії неправомірними. Отже, позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, а саме у відмові у актуалізації та включенні до списку вкладників, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом.

Колегія суддів вважає, що спір щодо неправомірних дій ФГВФО та зобов`язання вчинити дії у справі № 320/27861/23 не є тотожним і аналогічним предметом у справі № 826/15421/15 де предметом є неправомірні дії Уповноваженої особи ФГВФО та відмова у включенні до реєстру вкладників. Звернувшись із позовною заявою у справі № 320/27861/23, не можна вважати, що позов є тотожним та аналогічним, оскільки не збігаються обовґязкові для застосування наслідків п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України елементи.

При цьому, у даному випадку, колегією суддів не надається оцінка спірним правовідносинам та не описуються обставини, які стали підставою для відмови Фондом для відмови в задоволенні заяви позивача про актуалізацію даних та стадії ліквідації банку, позаяк, вказані питання мають бути досліджені, а позовні вимоги вирішені саме під час розгляду даного спору по суті, де суд має відповідну компетенцію надання оцінки наявності порушення прав особи, ефективність обраного способу захисту прав тощо.

Заявлені позивачем у даній адміністративній справі позовні вимоги та обставини, що обґрунтовують звернення до суду не можна вважати тотожніми тим, що у справі № 826/15421/15, тому закриваючи провадження у даній справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд першої інстанції помилково не врахував зазначених обставин та дійшов хибного висновку щодо наявності підстав для закриття провадження у даній адміністративній справі.

Колегією суддів також враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість її доводів та наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Згідно з ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 320, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2024 р. - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко

Повний текст постанови складено 09.12.2024.