Справа № 420/33883/24
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Василяка Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бжассо Н.В. у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Секретаря Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, члена Вищої ради правосуддя Котелевець Алли Вікторівни та члена Вищої ради правосуддя Бондаренко Тетяни Знаменівни про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Секретаря Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, члена Вищої ради правосуддя Котелевець Алли Вікторівни та члена Вищої ради правосуддя Бондаренко Тетяни Знаменівни, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Секретаря Першої Дисциплінарної палати члена Вищої ради правосуддя Котелевець Алли Вікторівни під час засідання 28.10.2024 року Першої Дисциплінарної палати ВРП, по розгляду питання порядку денного №34 від 28.10.2024 року об`єднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яка у порушення ст.33, ч.2 ст.49 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» та п.п.4.2,4.3, 5.25, 5.3 Регламенту Вищої ради правосуддя не з`ясувала питання щодо відводів, на засіданні не ознайомила із заявою від 11.10.2024 року про відвід члена ВРП Бондаренко Т.З. з підстав навмисного незастосування членом ВРП ОСОБА_4 строку притягнення до дисциплінарної відповідальності судді ОСОБА_1 у проекті висновку об`єднаної дисциплінарної справи, не вжила заходи до ухвалення рішення про проведення розгляду справи у закритому засіданні чим допустила незаконне поширення членом ВРП ОСОБА_4 , конфіденційної інформації про діагноз та захворювання судді ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Секретаря Першої Дисциплінарної палати члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_5 на засіданні Дисциплінарної палати ознайомити відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» із заявою від 11.10.2024 року про відвід члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 та поставити на розгляд заяву від 11.10.2024 року про відвід члена ВРП Бондаренко Т.З. з підстав незастосування строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності встановленого ч.11 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- визнати протиправними дії члена Вищої ради правосуддя Бондаренко Тетяни Знаменівни по приховуванню заяви від 11.10.2024 року про відвід члену ВРП ОСОБА_4 з підстав умисного незастосування строку притягнення судді до дисциплінарної відповідальності та незазначення у проекті висновку об`єднаної дисциплінарної справи за скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обставин щодо строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності відповідно до ч.11 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- зобов`язати члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 вжити заходи відповідно до ст.ст.19, 20, 33 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» по розгляду його заяви від 11.10.2024 року про відвід члена ВРП Бондаренко Т.З. з підстав незастосування строку притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності встановленого ч.11 ст.109 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- стягнути з Секретаря Першої Дисциплінарної палати члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду спричинену за наслідками протиправної бездіяльності Секретаря Дисциплінарної палати члена Вищої ради правосуддя у розмірі 5 000 грн.;

- стягнути з члена Вищої ради правосуддя ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду спричинену за наслідками протиправних дій у розмірі 5 000 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання у справі на 04 грудня 2024 року.

Ухвалою суду від 04.12.2024 року задоволено самовідвід судді Білостоцького О.В. в адміністративній справі № 420/33883/24.

05.12.2024 року адміністративна справа № 420/33883/24 передана судді Бжассо Н.В.

09.12.2024 року від позивача надійшла заява про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В.

Ухвалою суду від 10.12.2024 (суддя Бжассо Н.В.) вважає необґрунтованим заявлений позивачем відвід судді Одеського окружного адміністративного суду.

Передано заяву про відвід судді Бжассо Н.В. для вирішення питання про відвід на автоматичний розподіл для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

За результатами автоматизованого розподілу заяви про відвід судді Бжассо Н.В. вищевказана заява передана на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Василяці Д.К.

Відвід судді Бжассо Н.В. позивачем обґрунтовано тим, що незаконні дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. щодо ненадіслання позивачу у встановлений ст.126 КАС України строк повісток про виклик у судове засідання, розгляд членом ВРП, Секретарем Першої Дисциплінарної палати ВРП Котелевець А.В. дисциплінарної скарги позивача на дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. зареєстрованої у ВРП за №3778/0/6-24 від 12.11.2024 року вчиняються навмисно з метою надання переваги відповідачам у справах у №420/26831/24 за його позовною заявою до голови ВРП Усика Г.І., №420/711/24 за позовною заявою позивача до члена ВРП Бондаренко Т.З. з метою затягнути розгляд справ. Зазначені, на думку позивача, протиправні дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. викликають у нього сумнів щодо неупередженості розгляду справи №420/33883/24 стосовно члена ВРП, Секретаря Першої Дисциплінарної палати ВРП Котелевець А.В. на дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. зареєстрованої у ВРП за №3778/0/6-24 від 12.11.2024 року.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви позивача про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. в адміністративній справі №420/33883/24 в порядку письмового провадження.

При вирішенні питання про наявність підстав для відводу судді, суд виходить з наступного: за змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно частин 1-3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Із системного аналізу підстав, які наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, такі обставини мають бути доведеними.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, право на подання заяви про відвід (самовідвід) судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки стаття 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатись особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється.

Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі Мироненко і Мартенко проти України, Олександр Волков проти України).

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі Ветштайн проти Швейцарії зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які враховані при прийнятті Кодексу суддівської етики, суддя заявляє самовідвід в розгляді справи в тому випадку, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Проте, відповідно частині 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Застосовуючи вищевказані положення до обставин цієї справи, здійснюючи надання зазначеним в заяві про відвід фактам правової оцінки, суд зазначає наступне: так, обставини, вказані позивачем у заяві про відвід судді, ґрунтуються на припущеннях та свідчать лише про незгоду заявника з процесуальним рішенням суду, що у відповідності до ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України не може бути підставою для відводу.

Позивач вважає, що суддею Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. не надіслано позивачу у встановлений ст.126 КАС України строк повісток про виклик у судове засідання по справі №420/26831/24.

Таким чином суд вважає, що доводи заявника стосуються його незгоди з процесуальними рішенням судді Бжассо Н.В. у справі №420/26831/24.

Сам по собі факт незгоди з процесуальними рішеннями судді не є об`єктивною підставою для сумнівів в неупередженості судді.

Суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. вчиняються навмисно з метою переваги відповідачам у справах 420/26831/24 за його позовною заявою до голови ВРП Усика Г.І., №420/711/24 за його позовною заявою до члена ВРП Бондаренко Т.З., оскільки доказів цього з боку позивача до суду не надано та матеріали справи не містять, а отже вказані посилання містяться на власних припущеннях заявника.

Стосовно обґрунтування позивачем заяви про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. тією обставиною, що розгляд членом ВРП, Секретарем Першої Дисциплінарної палати ВРП Котелевець А.В. дисциплінарної скарги позивача на дії судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. зареєстрованої у ВРП за №3778/0/6-24 від 12.11.2024 року, суд зазначає, що подання скарги не свідчить про упередженість судді під час розгляду справи, а тому не може бути підставою для відводу. Заявлення відводу судді є процесуальним правом учасників справи.

Згідно з рішенням Ради суддів України від 08.06.2017 року № 34, наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень права будь-якої особи на звернення до ВРП із скаргою стосовно дисциплінарного проступку судді, в тому числі й обмежень щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до закінчення судового розгляду справи.

У зв`язку із цим, саме лише подання учасником судового процесу скарги на дії судді до ВРП не перешкоджає судді продовжувати судовий розгляд та виконувати обов`язок справедливо, безсторонньо та своєчасно вирішувати справу відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства та не спричиняє конфлікту інтересів.

При цьому, що право подавати скарги на дії судді до ВРП можна віднести до одного із засобів контролю за діяльністю судді під час здійснення ним правосуддя, і в жодному разі можливість скористатися таким правом не є способом усунення певного судді від здійснення посадових обов`язків у конкретній справі за бажанням конкретних осіб.

Інших підстав, передбачених статтями 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Отже, при розгляді заяви про відвід судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. в адміністративній справі №420/33883/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Секретаря Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, члена Вищої ради правосуддя Котелевець Алли Вікторівни та члена Вищої ради правосуддя Бондаренко Тетяни Знаменівни про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди, не знайшли свого підтвердження обставини, які викликають чи можуть викликати сумнів у об`єктивності судді Бжассо Н.В. та у упередженості щодо позивача, прихильності до відповідача.

Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00)). Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Таким чином, із урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними, про ще вже зазначено судом. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Аналізуючи зміст заяви та обставини, на які посилається позивач, суд робить висновок, що такі не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, які викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами.

Відтак, підстави, передбачені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу судді Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. у даній справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 241, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бжассо Н.В. у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Секретаря Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя, члена Вищої ради правосуддя Котелевець Алли Вікторівни та члена Вищої ради правосуддя Бондаренко Тетяни Знаменівни про визнання протиправними дій, бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - відмовити.

Адміністративну справу №420/33883/24 передати для продовження розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та не оскаржується. Заперечення на ухвалу може включаться до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Д.К.Василяка