Справа № 480/8492/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року Справа № 480/8492/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8492/24
за позовом Головного управління ДПС у Сумській області
про стягнення податкового боргу,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління ДПС у Сумській області з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:
- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг:
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 період з 24.12.2007 року по 13.04.2012 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Відповідач є платником податку. Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC Податковий блок, у відповідача наявний податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами на суму 1151,94 грн. (основний платіж) та з земельного податку з фізичних осіб на суму 4070,01 грн. (основний платіж - 4040,32 грн., пеня -29,69 грн), який у добровільному порядку не сплачений, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 27.09.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу надіслана за податковою адресою, однак поштове відправлення повернулося до суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 28).
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 24.12.2007 року по 13.04.2012 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 23).
Крім цього, відповідачу нараховано податкове зобов`язання за платежем: земельний податок з фізичних осіб відповідно до податкового повідомлення - рішення:
Вказані податкові повідомлення-рішення в судовому чи адміністративному порядку відповідачем не оскаржувались.
Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання платника податків вважається узгодженим та набуло статусу податкового боргу.
Таким чином, загальна сума податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями становить 5221,95 грн., а саме:
з податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами - 1151,94 грн., в тому числі: основний платіж-1151,94 грн.
з земельного податку з фізичних осіб - 4070,01 грн. в тому числі: основний платіж -4040,32 грн., пеня -29,69 грн.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З моменту надсилання податкової вимоги до звернення з позовом до суду податковий борг відповідача не переривався, а отже, вищевказана податкова вимога від 05.03.2024, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового новідомлення-рішення.
Крім цього, суд зазначає, що Законом України від 30.11.2021 року №1914-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» вводиться поняття мінімального податкового зобов`язання.
Сума мінімального податкового зобов`язання, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у т.ч. фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням, що визначено п.п. 14.1.114.-2 ПКУ.
Платниками мінімального податкового зобов`язання є фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, у частині мінімального податкового зобов`язання (п.п. 162.1.1 1 п, 162.1 ст. 162 ПК України ). Тобто, мінімальне податкове зобов`язання необхідно сплачувати як за користування, так іза володіння земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, які розташовані за межами населених пунктів, а також у їхніх межах, якщо розмір ділянки становить 0,5 га та більше.
Відповідно до п.64 розділу XX «Перехідні положення» ПК України першим роком, за який визначається мінімальне податкове зобов`язання, є 2022 рік.
Порядок розрахунку мінімального податкового зобов`язання визначено ст.38-1 ПК України та обчислюється за відповідними формулами для земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.
Особливості визначення загального мінімального податкового зобов`язання платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь визначені п. 170.14 ст.170 ПК України.
Для платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь, не переданих такими особами в оренду (суборенду), емфітевзис або інше користування на підставі договорів, укладених та зареєстрованих відповідно до законодавства, загальне мінімальне податкове зобов`язання визначається контролюючим органом (п.п. 170.14.1 п. 170.14 ст.170 ПК України).
Підпунктом 170.14.3 пунктом 170.14 статті 170 ПК України передбачено, що визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.
Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.
При обчисленні мінімального податкового зобов`язання нормативна грошова оцінка земельних ділянок застосовується контролюючими органами з урахуванням вимог, встановлених пунктом 271.2 статті 271 цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку про сплату річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму позитивного значення різниці між. сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів), надсилається (вручається) платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, наступного за звітним.
Підпунктом 170.14.6 пунтом 170.14 статті 170 ПК України передбачено, що у разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Згідно ст. 287 ПК України, власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Згідно п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Суд наголошує, що доказів сплати узгодженого зобов`язання відповідачем не надано до суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позовних вимог, а тому позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг:
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук