Справа № 300/2361/24
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/2361/24 пров. № А/857/14022/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року, ухвалене суддею Кафарським В.В. у м. Івано-Франківську за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 300/2361/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідачів у якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 79 від 08.02.2024;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачці з 01.02.2024 до загального страхового стажу роботу у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів у період з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді кондитера їдальні та заробітну плату, яку позивач отримувала у даному підприємстві, згідно з архівною довідкою, виданою Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023;

3) здійснити з 01.02.2024 перерахунок пенсії позивачки за віком із врахуванням вказаного стажу роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів та заробітної плати, яку позивач отримувала на цьому підприємстві, з урахуванням виплачених сум пенсії.

08 травня 2024 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 79 від 08.02.2024.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 з 01.02.2024 до загального страхового стажу роботу у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів період роботи з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді кондитера їдальні та заробітну плату, яку вона отримувала на цьому підприємстві згідно з архівною довідкою, виданою Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2024 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із врахуванням стажу роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів у період з 12.08.1980 по 14.06.1985 та заробітної плати, яку вона отримувала у даному підприємстві, з урахуванням виплачених сум пенсії.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1 211 грн 20 коп.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірний стаж роботи позивачки підтверджений записами у трудовій книжці. На думку суду, відсутність перекладу печатки на архівній довідці, що видана Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, не може бути підставою обмеження органами Пенсійного фонду України конституційного права особи на соціальний захист.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову у задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та посилається на те, що до страхового стажу позивачки не може бути зарахований період роботи, згідно з архівною довідкою, виданою Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, оскільки, печатка, що є у довідці, складена іноземною мовою та не перекладена на українську мову.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачка з 01.09.2021 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Позивачці пенсія призначена за віком на підставі ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Після отримання архівної довідки, виданої Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, позивачка 02.02.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням до загального страхового стажу періоду її роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 та заробітної плати, вказаної у цій довідці.

За результатами розгляду її заяви за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняло рішення № 79 від 08.02.2024 про відмову у перерахунку пенсії. Підставою для відмови у зарахуванні до загального страхового стажу період роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 та заробітної плати, вказаної в архівній довідці № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, вказано відсутність у довідці нотаріально засвідченого перекладу печатки.

Не погодившись із цим рішенням відповідача позивачка оскаржила до суду, подавши позов.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 79 від 08.02.2024 апеляційний суд встановив, що відповідач не зарахував позивачці до страхового період роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 та заробітної плати, вказаної в архівній довідці № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, через відсутність у довідці нотаріально засвідченого перекладу печатки.

Надаючи аналіз спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав і громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійною забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави - учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захист) їхніх пенсійних прав.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь- якої і з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувається трудова діяльність.

Крім того, частиною другою статті 4 Угоди «Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів» від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, РФ, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, взаємно визнається Сторонами. У разі остаточного виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою; у разі виїзду трудівника-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавець (наймач) видає йому довідку або інший документ, який містить відомості про тривалість роботи та заробітну плату помісячно.

Відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон № 1058-ІV). для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Апеляційний суд, на підставі записів у трудовій книжці встановив, що позивачка у спірний період дійсно працювала у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді на посаді кондитера їдальні.

Тому, апеляційний суд вважає необґрунтованим рішення відповідача про відмову у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи позивачки, через відсутність у довідці нотаріально засвідченого перекладу печатки.

Апеляційний суд вважає за необхідне також зазначити, крім архівної довідку № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, вищевказаний стаж роботи позивачки підтверджується відповідним записом у трудовій книжці.

Що стосується врахування при перерахунку пенсії заробітної плати, що зазначена у архівній довідці № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, то апеляційний суд зазначає наступне.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до абз.5 пп.3 п.2.1 Порядку № 22-1, особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Додатком 5 до Порядку № 22-1 затверджена форма довідки про заробітну плату для призначення пенсій.

За змістом вказаної форми довідка повинна містити, зокрема, штамп органу, що видав довідку; ПІБ особи, якій довідка видана; суми заробітної плати та період, за який вона нарахована; підставу видачі довідки; ПІБ, посада та підпис уповноважених осіб.

Апеляційний суд встановив, що архівна довідка № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023 має вказані вище реквізити та дає можливість ідентифікувати період роботи позивачки, роботодавця, посаду та отриману заробітну плату.

Апеляційний суд не заперечує тієї обставини, що п. 2.9 Порядку № 22-1 визначено вимоги щодо подання документів, складених іноземною мовою разом з їх перекладом на українську мову, однак, звертає увагу на те, що, як зазначено в пункті 4.2 Порядку № 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Із наведеного апеляційний суд зробив висновок, що недоліки поданих документів є підставою для повернення заяви на дооформлення, а не підставою для відмови у перерахунку пенсії та зарахуванні стажу роботи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 79 від 08.02.2024 про відмову у перерахунку позивачці пенсії за віком є протиправним, а тому його необхідно скасувати.

Що стосується позовних вимог про перерахунок пенсії за віком, то апеляційний суд вважає цю вимогу передчасною, оскільки належний орган Пенсійного фонду ще не вирішував питання про зарахування зазначеного вище часу роботи позивачки до страхового стажу.

Однак, з метою ефективного захисту порушеного права позивачки на пенсію, апеляційний суд вважає, за необхідне, в порядку статті 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області повторно розглянути заяву позивачки від 02.02.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, та, під час повторного розгляду заяви, зарахувати до страхового стажу позивачки період роботи, що вказаний у архівній довідці, виданій Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023, а саме період роботи у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді кондитера їдальні, а також заробітну плату для обчислення пенсії, яка вказана у цій довідці.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області є належним відповідачем за цією вимогою.

Такого висновку апеляційний суд дійшов зважаючи на те, що, відповідно до абзацу 14 Пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У цій справі, структурним підрозділом органу, що призначає пенсію визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що обов`язок повторно розглянути заяву позивачки від 02.02.2024 про перерахунок пенсії за віком має Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області, як Пенсійний орган, який за принципом екстериторіальності визначений як такий, що вирішує питання про перерахунок пенсії позивачки.

Ці висновки є підставою для часткового задоволення позову у спосіб:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 79 від 08.02.2024 про відмову у перерахунку позивачці пенсії за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2024 про перерахунок пенсії за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2024 про перерахунок пенсії за віком:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи ОСОБА_1 у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді кондитера їдальні, що вказаний у архівній довідці, виданій Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023;

- врахувати, під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , заробітну плату ОСОБА_1 , що вказана у архівній довідці, виданій Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позову.

Апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Апеляційний суд встановив, що позивачка сплатила судовий збір за подання позову в сумі 1211,20 грн.

Враховуючи те, що суд задовольнив одну немайнову вимогу, то на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі № 300/2361/24 скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області № 79 від 08.02.2024 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.02.2024 про перерахунок пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Полтавській області під час повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.02.2024 про перерахунок пенсії за віком:

- зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи ОСОБА_1 у госпрозрахунковому підприємстві № 18 другого Карагандинського тресту їдалень та ресторанів з 12.08.1980 по 14.06.1985 на посаді кондитера їдальні, що вказаний у архівній довідці, виданій Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023,

- врахувати, під час обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 , заробітну плату ОСОБА_1 , що вказана у архівній довідці, виданій Комунальною державною установою «Державний архів міста Караганди» управління культури, архівів і документації Карагандинської області № Г-1109-ЮЛ-А від 01.12.2023.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області сплачений за подання позову судовий збір в сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко