Справа № 520/22310/23
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

12 грудня 2024 р. Справа № 520/22310/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року по справі за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» ( далі - АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», підприємство) звернувся з позовом до Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі - Північне міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП, контролюючий орган), в якому просить суд:

скасувати Електронне рішення керівника від 14.02.2023 № 0012145RS/35 щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БАЗІ ВІДПОЧИНКУ «ТЮЗЛЕР» АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (далі БВ «ТЮЗЛЕР» АТ«ХАРКІВОБЛЕНЕРГО»);

визнати дії Північного міжрегіонального управління ДСП по роботі з ВПП протиправними щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка належить АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО»;

зобов`язати Північне міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП поновити суму списаної переплати БВ «ТЮЗЛЕР» з податку на прибуток у розмірі 112 882.05 грн та перенести суму цієї переплати до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (код класифікації доходів бюджету 11020100) головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Позов мотивував тим, що БВ «ТЮЗЛЕР» є відокремленим підрозділом АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка знаходиться на території Автономної Республіки Крим та до початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим обліковувалася у ДПІ у м. Ялта АРК ДПС.

У зв`язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим з 01.04.2014 БВ «ТЮЗЛЕР» перебуває на податковому обліку у Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з ВПП (на той час Харківське управління офісу великих платників податків ДПС).

Так, згідно з даними ІКП починаючи з 01.04.2014 по БВ «ТЮЗЛЕР» рахувалась переплата з податку на прибуток у сумі 112 882.05 грн. Як зазначив податковий орган у листі від 20.08.2018 № 34755/10/28-10-50-08-14 ця переплата виникла згідно з отриманими ІКП з попереднього місці обліку за підсумками декларування БВ «ТЮЗЛЕР» зобов`язань з податку на прибуток за 2012 рік та сплати у 2012 році.

Зазначає, що починаючи з 01.01.2015 Податковий кодекс України (далі ПК України) не містив положень щодо консолідованої сплати податку на прибуток та визначення відокремлених підрозділів юридичної особи окремими платниками цього податку. До цієї дати БВ «ТЮЗЛЕР» самостійно декларувала та сплачувала податок на прибуток.

Слід зазначити, що відповідно до п. 152.4 ст. 152 ПК України (у редакції до 01.01.2015) платник податку, який мав у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальній громади, міг прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням. Також до внесення змін до ПК України БВ «ТЮЗЛЕР» могла самостійно сплачувати податок на прибуток.

Після внесення змін до ПКУ з 01.01.2015 єдиним платником податку на прибуток є головне підприємство.

Таким чином платником податку на прибуток як по результатам діяльності відокремленого підрозділу БВ «ТЮЗЛЕР» так і по результатам своєї власної діяльності є АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Отже, фактичним власником всіх активів філії, зокрема, надміру сплачених коштів з податку на прибуток своєю філією, яка сплачувала податки до 01.01.2015 як окремий платник, з позиції цивільного законодавства є головне підприємство (юридична особа), а саме: у даній справі - позивач.

Вказує, що 20.01.2017 позивач направив дві заяви до Харківського управління офісу великих платників податків ДПС (від імені АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та від імені БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО») щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток -переплату у сумі 112 882.05 грн, яка обліковувалась станом на 01.01.2017 у картці особового рахунку БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» до картки особового рахунку головного підприємства АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Відповідь на адресу товариства не надходила, зарахування переплати не відбулось.

Так, в подальшому товариство ще декілька разів зверталось до податкового органу (листами від 06.12.2017, 17.12.2020, 10.12.2021). Проте податковий орган відмовляв підприємству.

22.05.2023 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» надіслало Північному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з ВПП заяву щодо зарахування переплати.

У відповіді від 31.05.2023 № 1601/6/35-00-04-01-22 Північним міжрегіональним управлянням ДПС по роботі з ВПП повідомило, що переплата, яка виникла станом на 19.02.2013 після подання декларації з податку на прибуток за 2012, була списана в дохід бюджету як помилково та/або надміру сплачена, що обліковувалася більше 1095 календарних днів без руху. Також було зазначено, що переплата не може вважатись достовірною через ненадання товариством жодного документу для її підтвердження.

Посилається на те, що під час розгляду справ щодо неправомірності прийняття податковим органом рішень щодо стягнення з рахунків товариства боргу у примусовому порядку, факт наявності переплати неодноразово був досліджений та підтверджений судами різних інстанцій (справи № 820/3764/18, № 820/6139/17, № 820/1423/17, № 520/7295/19, № 520/10770/20, № 520/4563/21).

Зазначає, що ПК України не містить окремої норми щодо списання та обліку переплати платників податку.

Посилається на те, що податковий орган під час прийняття рішення щодо списання переплати повинен керуватись загальними нормами встановленими ПК України та ЦК України, враховуючи всі зупинки дії норм ПК України, всі звернення платника податків щодо зарахування переплати наявної переплати з податку, а також враховувати всі перенесення строків позовної давності.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову, відповідач зазначає, що згідно отриманих інтегрованих карток платника з попереднього місця обліку у платника станом на 19.02.213 обліковувалась переплата по податку на прибуток у сумі 112 882.05 грн, яка виникла за підсумками декларування БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» зобов`язань за 2012 (декларація реєстраційний № від 11.02.2013) на суму 96 508.00 грн та сплати у 2012 на суму 16 374.05.

Посилається на те, що діяльність БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», за підсумками якої утримувався і сплачувався до бюджету податок на прибуток за 2012 не пов?язана з основною діяльністю самого АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО». Оскільки, платник БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» самостійно визначав зобов`язання з податку на прибуток, складав податкову звітність за платежем і не був платником консолідованого податку не прибуток.

Вказує, що заяви від БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», щодо повернення з бюджету податку на прибуток приватних підприємств у сумі 112 882.05 грн. протягом 1095 днів від дня виникнення переплати не надходило.

Посилається на те, що положеннями ПК України не передбачено перенесення надміру сплачених грошових зобов`язань з інтегрованих карток з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів), які втратили статус платників вказаного податку, до карток головних підприємства, на які згідно з чинним законодавством до 01.01.2015 було покладено відповідальність за повноту нарахування та сплати податку на прибуток таких філій.

Також зазначає, що враховуючи внесення змін до ІКС «Податковий блок», переплата по підприємству БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники у сумі 112 882.05 грн автоматично, враховуючи строки виникнення переплати, строки набуття її існування більше 1095 днів, діюче законодавство щодо строків позовної давності, відобразилась у Журналі сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, перевірена підрозділами податкового органу згідно рекомендацій та списана, як сума помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху на підставі Електронного рішення від 14.02.2023 № 0012145RS/35.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено адміністративний позов АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано Електронне рішення керівника від 14.02.2023 № 0012145RS/35 щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БВ «ТЮЗЛЕР» АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Визнано протиправними дії Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БВ «ТЮЗЛЕР» АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка належить АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Зобов`язано Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з ВПП поновити суму списаної переплати БВ «ТЮЗЛЕР» з податку на прибуток у розмірі 112 882.05 грн та перенести суму цієї переплати до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (код класифікації доходів бюджету 11020100) головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

За рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП на користь АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» стягнуто суму судового збору у розмірі 8 052.00 грн.

Судове рішення вмотивовано тим, що податковий орган під час прийняття рішення щодо списання переплати повинен керуватись загальними нормами встановленими ПК України та ЦК України, враховуючи всі зупинки дії норм ПК України, всі звернення платника податків щодо зарахування переплати наявної переплати з податку, а також враховувати всі перенесення строків позовної давності. В законодавстві відсутні обмеження щодо використання головними підприємствами (юридичними особами) переплат їхніх філій.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача мають бути відновлені шляхом вчинення дій щодо відновлення списаної суми переплати з податку на прибуток у сумі 112 882.05 грн та перенесення суми переплати до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (код класифікації доходів бюджету 11020100) головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», оскільки відокремлені підрозділи (у даній справі БВ «ТЮЗЛЕР») не визначені окремими платниками податку на прибуток відповідно до Розділу ІІІ ПК України.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ДПС у Харківській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Аргументи, наведені контролюючим органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов та письмових поясненнях по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, обґрунтовуючи таке прохання доводами, які по сутті аналогічні підставам звернення до суду, викладеними у позовній заяві.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, на основі повного і всебічного з`ясування обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, при повному дослідженні усіх наявних у справі доказів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення відповідно до положень ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судовим розглядом справи встановлено, що згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань БВ «ТЮЗЛЕР» є відокремленим підрозділом АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка знаходиться на території Автономної Республіки Крим та до початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим обліковувалася у ДПІ у м. Ялта АРК ДПС.

20.01.2017 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та БВ «ТЮЗЛЕР» АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулись до податкового органу з заявами в яких просили перенести сальдо розрахунків з бюджетом податку на прибуток переплату у сумі 112 882.05 грн, яка обліковується станом на 01.01.2017 в картці особового рахунку БВ «ТЮЗЛЕР» АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», до картки особового рахунку головного підприємства АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», оскільки відокремлені підрозділи юридичної особи не визначені окремими платниками цього податку відповідно до розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України (т. 1 а.с. 35-38).

Дані заяви отримані податковим органом 20.01.2017 про що свідчать штампи вхідної кореспонденції.

Відповідь на адресу не надходила. Зарахування переплати не відбулось.

06.12.2017 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулось до податкового органу з листом, в якому зазначило, що станом на 01.12.2017 за даними електронного кабінету платника податку зарахування суми переплати філії в інтегрованій картці платника АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» не проведено. Підприємство просило повідомити, чи обліковується станом на 01.12.2017 в інтегрованій картці платника БВ «ТЮЗЛЕР» АК «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» переплата у сумі 112 882.05 грн та провести зарахування суми переплати філії до інтегрованої картки платника головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (т. 1 а.с. 39).

20.12.2017 Офісом великих платників податків ДФС України надано відповідь на лист АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 06.12.2017, в якому зазначило, що ст. 43 ПК України не передбачено зарахування суми переплати з інтегрованої карти одного платника до інтегрованої карти іншого платника (т. 1 а.с. 40).

17.12.2020 та 10.12.2021 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулось до податкового органу з листами (№ 01-15/14679, № 02-15/15930 ) в яких зазначило, що не заперечує проти погашення частини податкового боргу з податку на прибуток шляхом перенесення сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток переплату у сумі 112 882.05 грн, яка обліковується станом на 14.12.2021 в картці особового рахунку БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», до картки особового рахунку головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», оскільки відокремлені підрозділи юридичної особи не визначені окремими платниками цього податку відповідно до розділу ІІІ «Податок на прибуток підприємств» ПК України. Підприємство зазначило, що БВ «ТЮЗЛЕР» знаходиться на території Автономної Республіки Крим та до початку тимчасової окупації АРК обліковувалась, як платник податків у ДПІ м. Ялта. Законом України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» що датою початку тимчасової окупації АРК є 20.02.2014. За період тимчасової окупації БВ «ТЮЗЛЕР» діяльності не проводила. Підприємство посилалось на роз`яснення ДФС від 22.12.2016 № 40682/7/99-99-12-03-06-17. Також підприємство зазначило, що неодноразово зверталось до Офісу великих платників податків ДФС України з проханням зарахування переплати БВ «ТЮЗЛЕР» у рахунок податкового боргу АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», проте до цього часу переплата не була зарахована (т. 1 а.с. 41-42, 44-45).

22.05.2023 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулось до Північне міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП із заявою № 02-16/2705 з проханням зарахувати переплату з податку на прибуток, який сплачують інші платники (код класифікації доходів бюджету 11021000) в сумі 112 882.05 грн, яка обліковується в картці особового рахунку філії Товариства: БВ «ТЮЗЛЕР», в рахунок погашення податкового боргу Товариства з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності (код класифікації доходів бюджету 11020100). Про можливість зарахування переплати філії до головного підприємства було роз`яснено в листі ДФС від 22.12.2016 № 40682/7/99-99-12-03-06-17 (т. 1 а.с. 141).

31.05.2023 Північним міжрегіональним управлінням ДСП по роботі з ВПП надано відповідь на лист підприємства від 22.05.2023 № 02-16/2705, в якому зазначено, що за даними інтегрованої картки платника БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» за кодом бюджетної класифікації 11021000 (податок на прибуток підприємств) обліковувалась переплата у сумі 112 882.05 грн, яка виникла станом на 19.02.2013 після подання декларації з податку на прибуток за 2012 рік.

Також зазначено, що відповідач в односторонньому порядку в інтегрованій картці платника податків провів списання сум переплати з податку на прибуток підприємств (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882,05 грн.

При цьому зазначив, що переплату списано у зв`язку з тим, що вона обліковувалась більше 1095 календарних днів без руху в інтегрованій картці платника податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники по підприємству БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО». Списання відбулось на підставі пункту 7 підрозділу 2 розділу ІІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 №5 (далі Порядок № 5). Пунктом пункту 7 підрозділу 2 розділу ІІІ Порядку № 5 передбачено прийняття керівником (заступником керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС рішення щодо списання заборгованості.

Позивач 13.06.2023 звернувся із запитом до податкового органу щодо надання копії рішення у відповідності до якого було проведено списання з податку на прибуток по БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Листом від 19.06.2023 № 1770/6/35-00-19-02-26 Північним міжрегіональним управлінням ДСП по роботі з ВПП повідомило, що процедура списання сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху виконується в ІКС «Податковий блок» згідно пункту 7 Розділу 2 Порядку № 5.

Зазначено, що по підприємству БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» було сформовано Електронне рішення від 14.02.2023 № 0012145RS/35 та списано суму 112 882.05 грн по податку на прибуток підприємств, який сплачують інші платники (код класифікації доходів бюджету 11021000), як суму помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху (т. 1 а.с. 12-13).

В матеріалах справи міститься Електронне рішення від 14.02.2023 № 0012145RS/35 (т. 1 а.с. 14).

Щодо посилання відповідача у апеляційній скарзі на безпідставність прийняття ухвали Харківським окружним адміністративним судом від 05.12.2023 про відмову у залишені позовної заяви без розгляду, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи підтверджено, що 22.05.2023 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулось до Північне міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП із заявою № 02-16/2705 з проханням зарахувати переплату з податку на прибуток.

31.05.2023 Північним міжрегіональним управлінням ДСП по роботі з ВПП надано відповідь на лист підприємства від 22.05.2023 № 02-16/2705.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржуване рішення АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» отримано разом з листом Північного міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП від 31.05.2023 № 1601/6/35-00-04-01-22 02.06.2023, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції (т. 1 а.с. 12-13).

16.08.2023 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

За таких обставин, суд вважає, що строки, встановлені ст. 122 КАС України, позивачем порушено не було.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на висновки викладені Верховним Судом у постанові від 24.08.2023 у справі № 480/9238/21 колегія суддів зазначає, що обставини справи, з урахуванням якої зроблені ці висновки, не є тотожними обставинам даної справи.

По суті спірних відносин колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено, що згідно з даними ІКП починаючи з 01.04.2014 по БВ «ТЮЗЛЕР» рахувалась переплата з податку на прибуток у сумі 112 882.05 грн, що не заперечується відповідачем.

Як зазначив податковий орган у листі від 20.08.2018 № 34755/10/28-10-50-08-14 ця переплата виникла згідно з отриманими ІКП з попереднього місця обліку за підсумками декларування БВ «ТЮЗЛЕР» зобов`язань з податку на прибуток за 2012 рік та сплати у 2012 (т. 1 а.с. 144-145).

Колегія суддів зазначає, що відповідно до підпункту 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2015), відокремлені підрозділи платників податку на прибуток суб`єктів господарювання - юридичних осіб, які проводили господарську діяльність як на території України, так і за її межами, за винятком представництв, визначались платниками податку з числа резидентів.

Згідно з пунктом 152.4 статті 152 ПК України (у редакції, чинній до 01.01.2015), платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Вибір порядку сплати податку на прибуток, визначеного цим підпунктом, здійснюється платником податку самостійно до 1 липня року, що передує звітному, про що повідомляються контролюючі органи за місцезнаходженням такого платника податку та його філій (відокремлених підрозділів).

Зміна порядку сплати податку протягом звітного року не дозволяється. При цьому відокремлені підрозділи подають контролюючому органу за своїм місцезнаходженням розрахунок податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку, форма якого встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, виходячи з положень цього пункту. Рішення про сплату консолідованого податку поширюється також на відокремлені підрозділи, створені таким платником податку протягом будь-якого часу після такого повідомлення.

Після внесення змін до ПК України Законом України від 28.12.2014 №71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», з 01.01.2015 відокремлені підрозділи юридичної особи не є платниками податку на прибуток.

Зокрема, підпунктом 133.1.1 пункту 133.1 статті 133 ПК України вже встановлено, що платниками податку на прибуток-резидентами є суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 статті 133 Кодексу.

Таким чином, починаючи з податкових звітних періодів 2015 головне підприємство (юридична особа), яке має у складі відокремлені структурні підрозділи, визначає податкове зобов`язання з податку на прибуток у податковій декларації в цілому по платнику податку - юридичній особі з урахуванням показників діяльності структурних підрозділів.

При цьому, податок на прибуток сплачується головним підприємством за його місцезнаходженням.

Враховуючи положення ст. ст. 95, 191 ЦК України та п. 152.4 ст. 152 ПК України (у редакції до 01.01.2015) фактичним власником всіх активів відокремлених підрозділів, зокрема надміру сплачених коштів з податку на прибуток цих підрозділів, які сплачували податок до 01.01.2015 як окремі платники, з позиції цивільного законодавства є головне підприємство, тобто позивач, а з огляду на вимоги ПК України така переплата структурного підрозділу може бути використана головним підприємством (Позивачем) у рахунок погашення своїх поточних зобов`язань.

Аналогічні висновки викладені ДФС України в роз`ясненнях від 22.12.2016 № 40682/7/99-99-12-03-06-17.

Також колегія суддів зазначає, що ДФС України листом від 09.06.2015 № 11999/6/99-99-19-01-01-15 надано роз`яснення у якому зазначило, що у разі надміру сплачених щомісячних авансових внесків з податку на прибуток філією юридична особа має право на їх повернення за умови дотримання положень ст. 43 Кодексу. Отже, переплата з податку на прибуток по філії може бути повернута за заявою головного підприємства.

Надміру сплачені грошові зобов`язання підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено як суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Підпунктом 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платнику податків надано право на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідний порядок визначено статтею 43 ПК України, якою передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету. Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Відповідно до пункту 102.5 статті 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно п. 87.1. ст. 87 ПК України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, що обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, та джерела, зазначені в абзаці першому цього пункту.

Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Виходячи із системного аналізу вищезазначених норм матеріального права колегія суддів приходить до висновку, що ПК України встановлено можливість погашення платниками податків грошових зобов`язань за рахунок наявної переплати з інших платежів, а реалізація такої можливості здійснюється шляхом подання відповідної заяви платником податків з правом визначити джерело сплати грошових зобов`язань, якому кореспондує обов`язок податкового органу здійснити відповідне зарахування без будь-яких додаткових дій.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справ щодо неправомірності прийняття податковим органом рішень щодо стягнення з рахунків товариства боргу у примусовому порядку, факт наявності переплати у розмірі 112 882.05 грн неодноразово був досліджений та підтверджений судами різних інстанцій (справи № 820/3764/18, № 820/6139/17, № 820/1423/17, № 520/7295/19, № 520/10770/20, № 520/4563/21, № 520/1443/24).

Зазначені судові рішення набрали законної сили, а отже враховуючи приписи ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, такі обставини не підлягають доказуванню в рамках розгляду даної справи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач своєчасно і неодноразово звертався до податкового органу з відповідною заявою.

20.01.2017 підприємство направило дві заяви до Харківського управління офісу великих платників податків ДПС (від імені АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та від імені БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО») щодо перенесення сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток - переплату у сумі 112 882.05 грн, яка обліковувалась станом на 01.01.2017 у картці особового рахунку БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» до картки особового рахунку головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Відповідь на адресу АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» не надходила, зарахування переплати не відбулось.

При цьому, податковим органом не заперечується, що за наслідками подання позивачем вищевказаних заяв від 20.01.2017 про перенесення надмірно сплаченого грошового зобов`язання (переплати) ані письмової відмови у поверненні коштів з бюджету, ані висновку про повернення такої суми ним надано не було.

Колегія суддів зазначає, що висновок про повернення (перерахунку) такої суми або письмову відмову у поверненні коштів з бюджету відповідач не надав і до суду.

06.12.2017 АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» звернулось до податкового органу з листом № 01-13/7093, в якому зазначило, що станом на 01.12.2017 за даними електронного кабінету платника податку зарахування суми переплати філії в інтегрованій картці платника АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» не проведено. Підприємство просило повідомити, чи обліковується станом на 01.12.2017 в інтегрованій картці платника БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» переплата у сумі 112 882.05 грн та провести зарахування суми переплати філії до інтегрованої картки платника головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» (т. 1 а.с. 39).

20.12.2017 Офісом великих платників податків ДФС України надано відповідь на лист АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» від 06.12.2017, в якому зазначило, що ст. 43 ПК України не передбачено зарахування суми переплати з інтегрованої карти одного платника до інтегрованої карти іншого платника (т. 1 а.с. 40).

Так, в подальшому АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» ще декілька разів зверталось до податкового органу (листами від 06.12.2017, 17.12.2020, 10.12.2021), в яких зазначало, що підприємство не заперечує проти погашення частини податкового боргу з податку на прибуток шляхом перенесення сальдо розрахунків з бюджетом з податку на прибуток переплату у сумі 112 882.05 грн, яка обліковується станом на 14.12.2021 в картці особового рахунку БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», до картки особового рахунку головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО»

Проте податковий орган відмовляв підприємству в проведенні перерахунку зазначеної суми.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки позивачем своєчасно і неодноразово були направлені відповідні заяви про перенесення переплати (з визначенням напряму перерахування коштів), то у податкового органу були відсутні правові підстави для відмови АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» у зарахуванні (перенесенні) переплати з податку на прибуток.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконанні ним передбачених статтею 43 ПК України заходів та дій щодо повернення платнику податків надмірно сплачених сум грошових зобов`язань (переплати) з податку на прибуток у розмірі 112 882.05 грн.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність та скасування Електронне рішення керівника від 14.02.2023 № 0012145RS/35 щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» та визнання протиправними дії Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з ВПП щодо списання сум переплати з податку на прибуток (код класифікації доходів бюджету 11021000) на суму 112 882.05 грн по БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка належить АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Щодо посилання Відповідача на акт звіряння на 01.01.2015 колегія суддів зазначає наступне.

Акт звіряння не є первинним документом, який підтверджує наявність переплати.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи містяться дані ІК Платника податків, податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 2012.

При цьому, як вже було зазначено вище, наявність суми переплати у розмірі 112 882.05 грн підтверджується висновками викладеними в судових рішеннях у справах № 820/3764/18, № 820/6139/17, № 820/1423/17, № 520/7295/19, № 520/10770/20, № 520/4563/21.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в відповіді на відзив, апеляційній скарзі та листах наданих на звернення позивача податковим органом не одноразово зазначалось, що згідно отриманих інтегрованих карток платника БВ «ТЮЗЛЕР» станом на 19.02.2013 обліковувалась переплата по податку на прибуток у сумі 112 882.05 грн.

Щодо доводів апелянта стосовно неможливості перенесення надміру сплачених грошових зобов`язань з ІКП з податку на прибуток філій (відокремлених підрозділів) до карток головних підприємств, суд зазначає наступне.

Як вже було зазначено вище, згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань БВ «ТЮЗЛЕР» є відокремленим підрозділом АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО», яка знаходиться на території Автономної Республіки Крим та до початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим обліковувалася у ДПІ у м. Ялта АРК ДПС.

Відповідно до редакції Податкового кодексу України до 31.12.2014 порядок нарахування податку на прибуток у разі наявності відокремлених структурних підрозділів, розташованих на території іншої територіальної громади, ніж головне підприємство, визначався п. 152.4 ст. 152 ПК України.

Відповідно, БВ «ТЮЗЛЕР» АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО» перебував на консолідованій сплаті податку на прибуток, а отже декларування прибутку подавалося до ДПІ у м. Ялта АРК ДПС.

Починаючи з 01.01.2015 нарахування податку на прибуток кардинально змінено. Тобто із внесенням змін до ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), встановленого у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають згідно з положеннями цього розділу (пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України).

У новій редакції п. 133.1 ст. 133 ПК України встановлено, що платниками податку з числа резидентів є суб`єкти господарювання юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами. Це означає, що філії суб`єкта господарювання вже не є самостійними платниками податку на прибуток, тобто об`єкт оподаткування податком на прибуток визначається виключно юридичною особою.

Крім того, нова редакція розділу III Податкового кодексу України не містить положень, які дають можливість здійснювати сплату консолідованого податку на прибуток підприємств. Отже, з 01.01.2015 філії не є самостійними платниками податку на прибуток.

Таким чином, головне підприємство та його відокремлені підрозділи (філії) стали єдиним платником податку на прибуток, а отже даний податок з 01.01.2015 має сплачувати лише головне підприємство за своїм місцезнаходженням.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, про задоволення позову в частині зобов`язання Північне міжрегіональне управління ДСП по роботі з ВПП поновити суму списаної переплати БВ «ТЮЗЛЕР» з податку на прибуток у розмірі 112 882.05 грн та перенести суму цієї переплати до інтегрованої картки платника податків з податку на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності головного підприємства АТ «ХАРКІВОБЛЕНЕРГО».

Судом встановлено, що у своєму листі про списання переплати в дохід бюджету контролюючий орган посилається на п. 7 підрозділу 2 розділу ІІІ Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.7 розділу 2 Порядку № 5 підрозділ, що здійснює облік платежів, на підставі рішення керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) територіального органу ДПС або особи, яка виконує його обов`язки, про списання підтверджених сум помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань, що обліковуються більше 1095 календарних днів без руху, списує відповідну суму.

З огляду на вчасно подані позивачем заяви щодо перенесення переплати, колегія суддів приходить до висновку, що у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття рішення про списання таких коштів.

Крім того, колегія суддів наголошує, що ПК України не містить окремої норми щодо списання та обліку переплати платників податку.

Як вже було зазначено вище переплату, не заявлену до повернення протягом 1095 днів, можна використовувати на погашення поточних нарахувань з податку на прибуток. Причому таке її використання здійснюється автоматично - без заяви платника (абзац третій п. 87.1 ПК України) та без обмеження будь-якими строками - до повного погашення.

Переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова