Справа № 500/6569/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/6569/24

11 грудня 2024 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартиць О.І. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Дядика Ярослава Борисовича звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якій просить:

визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку,

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 27 червня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягнувши 55-річного віку, 03 липня 2024 року та, маючи страховий стаж більше 37 років, звернулась у відділ обслуговування громадян №12 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку як потерпілої внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, подавши необхідні документи.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області рішенням №88 від 11.07.2024 відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи тим, що однією із обов`язкових умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є постійне проживання чи постійна робота в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 не менше 4 роки. Документами підтверджено факт проживання позивача на 01.01.1993 - 2 роки 8 місяців 2 дні.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 11.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до статей 162-164 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

27.11.2024 від відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Вказує, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Рішенням від 11 липня 2024 року №88 Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно поданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу загальний страховий стаж позивача складає 37 роки 04 місяців 24 днів.

За результатом розгляду документів визначено період приживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, який складає 24 роки 05 місяців 08 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 2 роки 08 місяців 02 дні.

Оскільки, станом на 01.01.1993 не підтверджено факту проживання або роботи в зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років, призначити пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає підстав.

28.11.2024 відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечує та зазначає, що за наслідком розгляду заяви позивача від 03.07.2024 рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 11.07.2024 №88 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у зв`язку з відсутністю станом на 01.01.1993 необхідних 4 років проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю.

Вказує, що пенсійне забезпечення громадян в Україні, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи здійснюється за нормами Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003 зі змінами (далі - Закон №1058-ІV). Пенсії із зменшенням пенсійного віку призначаються зокрема постраждалим внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС згідно статті 55 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи положення чинного законодавства необхідний страховий стаж для визначення права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ для особи, яка набуває право у 55 років у 2024 році, має бути не менше 26 років та терміном проживання (роботи) у зоні посиленого радіологічного контролю 5 років.

Для призначення пенсії до заяви від 03.07.2024 ОСОБА_1 надала:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 від 27.08.1990;

- диплом серії НОМЕР_2 від 25.06.1990, виданий Тернопільським інститутом народного господарства;

- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №147 від 15.05.2023, видану ВАТ Чортківським заводом "Агромаш";

- посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи серії НОМЕР_3 від 01.03.1993;

- довідку про періоди проживання, видану відділом "Центр надання адміністративних послуг" Чортківської міської ради від 10.06.2024 №20-10/744 (далі - Довідка №20-10/744).

За результатом розгляду документів, період проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контролю позивача становить 24 роки 5 місяців 8 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 2 роки 8 місяців 2дні:

- з 26.04.1986 по 26.08.1986 (4 місяці 1 день);

- з 31.08.1990 по 31.12.1992 (2 роки 4 місяці 1 день).

Згідно довідки №20-10/744 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в м. Чортків Тернопільської області, яке відповідно до Постанови №106 відноситься до зони посиленого радіологічного контролю у періодах з 26.04.1986 по 26.08.1986, з 31.08.1990 по 08.04.1995 та з 04.07.1995 по 01.10.1999.

В той час, згідно з дипломом серії НОМЕР_2 від 25.06.1990, виданим Тернопільським інститутом народного господарства заявниця у періоді з 01.09.1986 по 18.06.1990 навчалась у місті Тернопіль, який не включено в Переліку населених пунктів, віднесених до зони радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106.

Отже до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не можливо зарахувати час проживання без реєстрації ОСОБА_1 з 19.01.1987 по 01.02.1987, з 01.06.1987 по 31.08.1987, з 18.01.1988 по 31.01.1988, з 01.06.1988 по 31.08.1988, з 16.01.1989 по 29.01.1989, з 01.06.1989 по 31.08.1989, з 15.01.1990 по 13.05.1990 та з 18.06.1990 по 31.08.1990 у зв`язку з тим, що заявниця постійно проживала та навчалась в м. Тернопіль і не могла проживати в м. Чортків Тернопільської області, як зазначено в позовній заяві. В електронній пенсійній справі ОСОБА_1 відсутні документи, підтверджуючі факт вибуття заявниці з місця навчання до м. Чортків Тернопільської області.

До заяви про призначення пенсії від 03.07.2024 акт про фактичне проживання особи від 18.06.2024 ОСОБА_1 не надала.

Архівна довідка №126-35/1936 від 19.08.2024 долучена до позовної заяві, в електронній пенсійній справі заявниці відсутня.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звертає увагу суду на те, що зарахування періоду роботи з 24.07.1990 по 30.08.1990 в Чортківськомуреммехзаводі та періоду проходження виробничої практики з 05.06.1989 по 15.07.1989 та з 29.01.1990 по 12.05.1990 згідно довідки №126-35/1936 від 19.08.2024 до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю не надасть права заявниці на призначення пенсії за віком згідно статті 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку з відсутністю станом на 01.01.1993 необхідних 4 років - період проживання в зоні посиленого радіологічного контролюскладе 3роки2 місяці 5 днів (2 роки 8 місяців 2 дні + 6 місяців 3 дні).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 55 років, 03.07.2024 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, надавши необхідні документи.

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, рішенням якого від 11.07.2024 №88 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0215-8/36936 від 29.07.2024 позивача повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії.

Зі змісту вказаного рішення вбачається, що на момент подання ОСОБА_1 , заяви про призначення пенсії за віком, її вік досяг 55 років 6 місяців.

За результатом розгляду документів визначено період проживання в зоні посиленого радіоекологічного контролю, який складає 24 років 5 місяців 8 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 2 роки 8 місяців 2 дні. За наданими документами страховий стаж складає 37 років 4 місяців 24 дні. Відмовлено в призначенні пенсії за віком за статтею 55 Закону №796-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки станом на 01.01.1993.

Позивач вважає, що відмова у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

За змістом статті 49 Закону №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Статтею 55 Закону №796-ХІІ визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить на користь того, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Отже, норми спеціального закону - Закону №796-XII застосовуються субсидіарно із нормами загального закону Закону №1058-ІV, доповнюють і конкретизують їх.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Підпунктом 7 пункту 2.1 Порядку №22-1 наведено перелік документів, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

ОСОБА_1 має посвідчення громадянина (громадянки), який (яка) постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (Категорія 4) серії НОМЕР_3 , видане Тернопільською обласною державною адміністрацією 01.03.1993.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач з 01.09.1986 по 18.06.1990 навчалася на денній формі навчання Тернопільського фінансово-економічного інституту (нині Західноукраїнський національний університет), що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_2 та архівною довідкою Західноукраїнського національного університету від 19.08.2024 №126-35/1936.

Також зі змісту вказаної довідки №126-35/1936 від 19.08.2024 видно, що згідно з наказом №95-ст від 05.05.1989 ОСОБА_3 (дівоче прізвище позивача) проходила виробничу практику на базі Чортківської кондитерської фабрики з 05.06.1989 по 15.07.1989 та згідно з наказом №407-ст від 30.12.1989 - на базі Ягольницької фабрики "Галичанка" з 29.01.1990 по 12.05.1990.

У відповідності до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 27.08.1990 після закінчення навчання працювала з 24.07.1990 по 01.02.2007 в Чортківському ремонтно-механічному заводі.

Згідно з відомостями довідки відділу "Центр надання адміністративних послуг" Чортківської міської ради від 10.06.2024 №20-10/744 ОСОБА_1 була зареєстрована за адресами: АДРЕСА_1 у період з 19.03.1973 по 26.08.1986, з 31.08.1990 по 08.04.1995 та з 04.07.1995 по 01.10.1999, АДРЕСА_2 у період з 01.10.1999 по теперішній час.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" місто Чортків Тернопільської області було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Згідно довідки відділу "Центр надання адміністративних послуг" Чортківської міської ради від 10.06.2024 №20-10/744 ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в м. Чортків Тернопільської області, яке відповідно до Постанови №106 відноситься до зони посиленого радіологічного контролю у періодах з 26.04.1986 по 26.08.1986, з 31.08.1990 по 08.04.1995 та з 04.07.1995 по 01.10.1999.

Актом про фактичне проживання від 18.06.2024 встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживала з 19.01.1987 по 01.02.1987, з 01.06.1987 по 31.08.1987, з 18.01.1988 по 31.01.1988, з 01.06.1988 по 31.08.1988, з 16.01.1989 по 29.01.1989, з 01.06.1989 по 31.08.1989, з 15.01.1990 по 13.05.1990, з 18.06.1990 по 31.08.1990 без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 .

Однак у вказаний період позивач навчалася на денній формі навчання Тернопільського фінансово-економічного інституту (нині Західноукраїнський національний університет), так як згідно наказу №104-ст від 20.08.1986 була зарахована студенткою 1-го курсу денної форми та наказом №189-ст від 28.06.1990 відрахована з інституту в зв`язку із закінченням навчання з присвоєнням кваліфікації "економіста" за спеціальністю "Бухгалтерський облік і аналіз господарської діяльності" згідно диплому НОМЕР_2 .

Таким чином період навчання за денною формою у Тернопільському фінансово-економічному інституті (тепер Західноукраїнський національний університет) з 01.09.1986 по 18.06.1990 не може включатися до розрахункового для вказаної пільги, оскільки фактичне перебування протягом майже чотирьох років за місцем навчання (у місті Тернополі) позбавляло можливості позивача постійно проживати в зоні посиленого радіологічного контролю у цей час. Місто Тернопіль не віднесено до зони поселеного радіоекологічного контролю. При цьому суд зауважує, що вимогою статті 55 Закону №796-XII є факт саме постійного проживання або постійної роботи у зоні посиленого радіологічного контролю.

Надаючи оцінку таким доказам як акт про встановлення факту проживання, складений 18.06.2022 депутатом Чортківської міської ради в присутності сусідів про те, що ОСОБА_5 ( ОСОБА_3 постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 з 19.01.1987 по 01.02.1987, з 01.06.1987 по 31.08.1987, з 18.01.1988 по 31.01.1988, з 01.06.1988 по 31.08.1988, з 16.01.1989 по 29.01.1989, з 01.06.1989 по 31.08.1989, з 15.01.1990 по 13.05.1990, з 18.06.1990 по 31.08.1990, суд зазначає, що вони не спростовують висновків суду про неможливість одночасного перебування в один і той самий час на навчанні за денною формою у закладі освіти і за місцем проживання.

Як слідує з матеріалів справи за результатом розгляду документів, період проживання/роботи у зоні посиленого радіологічного контролю позивача становить 24 роки 5 місяців 8 днів, в тому числі станом на 01.01.1993 - 2 роки 8 місяців 2 дні: з 26.04.1986 по 26.08.1986 (4 місяці 1 день), з 31.08.1990 по 31.12.1992 (2 роки 4 місяці 1 день), тобто не вистачає необхідних 4 роки.

ОСОБА_1 не набула права на отримання пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, що свідчить про правомірність відмови в призначенні такої пенсії.

Територіальні органи Пенсійного фонду України при вирішенні питання про призначення пенсії на пільгових умовах мають перевірити фактичне постійне проживання чи працевлаштування саме на території, які віднесені до зони посиленого радіологічного контролю, про що заявник надає відповідні довідки. У цій справі, перевіряючи факт наявності підстав для призначення позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області встановив відсутність достатнього періоду фактичного проживання ОСОБА_1 на території, яка віднесена до зони посиленого радіологічного контролю, для зменшення пенсійного віку, відтак, діяв правомірно та обґрунтовано.

У постановах від 19 вересня 2019 року у справі №556/1172/17 та від 17 червня 2020 року у справі №572/456/17 Верховний Суд сформував висновок, згідно якого виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Суд зазначає, що період проживання позивача на території посиленого радіоекологічного контролю складає менше 4 років.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять належних доказів факту постійного проживання та (або) роботи ОСОБА_1 на території посиленого радіоекологічного контролю станом на 01 січня 1993 року, то вона не має права на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 вересня 2024 року при розгляді справи №460/23707/22 та у постанові від 02 жовтня 2024 року при розгляді справи №500/551/23, який в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" враховуються судом під час вирішення цього спору.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачі як суб`єкти владних повноважень довели правомірність оскаржуваної відмови у призначенні позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги до задоволення не підлягають, в позові слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

відповідачі:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46001, ).

- Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, 93404, ).

Головуючий суддя Мартиць О.І.