Справа № 520/7149/24
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2024 р.Справа № 520/7149/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Суддя-доповідач Мінаєвої О.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року по справі № 520/7149/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року залишено без задоволення заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду в адміністративній справі №520/7149/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.12.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року по справі № 520/7149/24 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом подання до суду документ про сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн.

09.12.2024 р. від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій просить суд звільнити апелянта від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 року по справі № 520/7149/24 про відмову у встановленні судового контролю. В обґрунтування доводів заяви про звільнення від сплати судового збору заявник посилається на те, що приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI) не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення. Відтак, за відсутності законодавчо встановлених ставок судового збору за звернення до суду із заявою про встановлення контролю за виконанням судового рішення, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою, а тому, відповідно, і з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції, прийнятої за результатами її розгляду. Посилається на правову позицією щодо застосування статті 132 КАС України та статті 4 Закону № 3674-VI, висловлену у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №2а/0470/2563/12, від 22 січня 2020 року та від 11 серпня 2021 року у справі № 560/4364/19, від 05 травня 2022 року у справі № 520/9769/19. Вважає, що особа, яка отримала на свою користь судове рішення, враховуючи конституційний принцип стосовно обов`язковості судового рішення, закріплений у пункті 9 частини 1 статті 129-1 Основного Закону України звільняється від сплати судового збору за зверненням до суду з вимогою забезпечити виконання судового рішення (встановлення судового контролю), яке набрало законної сили, якщо законом прямо не встановлено обов`язок сплати такого збору. Інших посилань щодо звільнення від сплати судового збору представник позивач не зазначає.

Розглянувши заяву про звільнення від сплати судового збору, колегія суддів вважає помилковим посилання представника позивача на те, що приписами ст. 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою у порядку контролю за виконанням судового рішення, а відтак на нього не поширюється обов`язок із сплати судового збору як за подання такої заяви, так і за подання апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами її розгляду, з огляду на наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 1 Закону № 3674-VI судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Об`єктами справляння судового збору є процесуальні дії, за які справляється судовий збір, встановлені у статті 3 Закону № 3674-VI. Так само ця норма визначає процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється (частина друга статті 3 цього Закону).

Підпунктом 5 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу адміністративного суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вищевказані положення Закону стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали адміністративного суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких постановляються відповідні ухвали.

Така правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 травня 2018 року справі № 915/955/15, а також у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2022 року у справі №200/10159/18-а, та постанові Верховного Суду від 09.02.2023 у справі №380/22710/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При цьому в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Велика Палата Верховного Суду здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.

Так, Великою Палатою Верховного Суду уже вирішувалося питання сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції. У пунктах 5.1, 5.2 постанови від 28.05.2018 у справі № 915/955/15 вказано, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на ухвалу господарського суду у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зазначене положення стосується подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Оскільки застосування положень Закону у питанні сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу уже вирішено Великою Палатою Верховного Суду, то під час вирішення питання на стадіїї відкриття апеляційного провадження у справі №520/8662/2020 підлягають врахуванню висновки Верховного Суду, висловлені саме у складі Великої Палати.

Такі висновки Велика Палата Верховного Суду хоч і зробила під час розгляду господарської справи, однак норми Закону в цій частині є загальними і не містять різних підходів до вирішення питання сплати судового збору залежно від юрисдикції, відтак такі висновки повинні бути застосовані і під час вирішення цієї адміністративної справи.

Цей висновок підтримано у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 204/827/17, від 09 лютого 2023 року у справах № 380/22710/21, № 120/3532/21, від 13 квітня 2023 року у справі № 120/2767/20-а, 04 травня 2023 року у справі № 645/135/21, від 04 липня 2023 року у справі № 160/1712/21, від 14 грудня 2023 року у справі № 400/1715/20, від 25 січня 2024 року у справі № 380/11373/22, від 28.02.2024 року у справі № 420/11648/20 та інші, якими також вирішене питання щодо сплати судового збору при зверненні із апеляційною скаргою.

Отже, посилання заявника апеляційної скарги на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №2а/0470/2563/12, від 22 січня 2020 року та від 11 серпня 2021 року у справі №560/4364/19, від 05 травня 2022 року у справі № 520/9769/19, колегія суддів не приймає. Інших посилань щодо звільнення від сплати судового збору позивач не зазначає.

Враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 з підстав, які викладені в цій заяві, не підлягає задоволкеею.

При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості повторно заявити клопотання про звільнення від сплати судового збору (зменшення його розміру, відстрочення чи розстрочення) навівши інші підстави для застосування судом ч. 1 ст. 133 КАС України.

Керуючись ст. ст. 3, 73, 74, 133 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Мінаєва
Судді З.О. Кононенко В.А. Калиновський