Справа № 591/9208/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 р.Справа № 591/9208/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Виконавчого комітету Сумської міської ради на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08.10.2024, головуючий суддя І інстанції: Клименко А.Я., м. Суми, по справі № 591/9208/24

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Сумської міської ради

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулась до Зарічного районного суду міста Суми з позовом до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просила суд:

- скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1626 від 09 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 08 жовтня 2024 року у справі № 591/9208/24 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

Скасовано постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1626 від 09 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП.

Закрито справу про адміністративне правопорушення.

Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Зарічного районного суду міста Суми від 08 жовтня 2024 року у справі № 591/9208/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що не було правової підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності через втрату чинності наказу №3-ОД/29 від 25.03.2024 у зв`язку з прийняттям Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», оскільки пункт 29 Перехідних положень приведеного Закону скасував лише обмеження щодо продажу алкогольних напоїв на територіях, на яких не ведуться бойові дії, в той час як місто Суми з 06.03.2024 входить до переліку територій з можливими бойовими діями (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309).

З приводу встановлення судом першої інстанції зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення, то відповідач вважає, що всі допущені неточності є несуттєвими та не впливають на суть вчиненого позивачем правопорушення. Водночас, інші докази, окрім протоколу були досліджені та перевірені адміністративною комісією, а їх сукупність підтвердила провину ОСОБА_1 у інкримінованому правопорушенні.

Окрім того, на думку відповідача важливим є те, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 надала пояснення, в яких не було заперечено самого факту продажу алкогольного напою у відповідну дату та час.

Позивачем на апеляційну скаргу надано відзив, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у них докази, обговоривши підстави та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 09.09.2024 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради винесено постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн. на користь держави.

Постанова мотивована тим, що 26.08.2024 о 09-55 год. інспектором СЮП ВП СРУП лейтенантом поліції Михайлик Д.Ю. виявлено за адресою м. Суми, вул. Роменська, 116 кафе-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » продавчиню магазину ОСОБА_1 , яка перебуваючи на своєму робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою горілка «Сумський двір особлива» ємністю 0,5 л. ціною 89.50 грн. громадянину ОСОБА_2 , чим порушила наказ Сумської ОВА та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №3-ОД/29 від 25.03.2024 «Про торгівлю алкогольними напоями у Сумській області» і передбачає адміністративну відповідальність згідно з частини другої статті 156 КУпАП «Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами».

Вказана постанова винесена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007871 без дати, в якому ОСОБА_1 ставиться за провину те, що 26.08.2024 близько 09-55 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » остання перебуваючи на робочому місці здійснила продаж алкогольного напою, а саме горілку «Сумський двір «Особлива» 0,5 л. 40% громадянину ОСОБА_2 , чим порушила розпорядження ОВА № 3-ОД/29 від 25.03.2024.

Задовольняючи вимоги позову ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням встановленого законом порядку (відсутня дата складання протоколу; частина інкриміновані статті КУпАП без наявних на те підстав вказана римськими символами; відсутня вказівка про свідків вчиненого правопорушення; посилання на розпорядження ОВА № 3-ОД/29 від 25.03.2024, без зазначення якої саме ОВА), у зв`язку з чим протокол є недопустимим доказом, що вказує на недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи. Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що слід скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради №1626 від 09 вересня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Переглядаючи оскаржуване рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами статей 213, 215, 218, 288 КУпАП визначено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад. Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною другою статті 156 КУпАП.

За частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто за вимогами частини другої статті 156 КУпАП передбачено відповідальність працівників торгівлі за продаж, зокрема, алкогольних напоїв у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

У відповідності до частини дев`ятої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР (який діє до 01.01.2025, про що визначено у пункті 2 Розділу XII "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 № 3817-IX) встановлено, що сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.

Поряд з цим, частиною першою статті 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII (далі Закон № 389-VIII) на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.

Згідно частини першої статті 15 Закону № 389-VIII військові адміністрації у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України "Про оборону України", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Про критичну інфраструктуру", цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Повноваження військових адміністрацій здійснюються ними в порядку, визначеному законами України для здійснення повноважень відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 15 Закону № 389-VIII у разі введення правового режиму воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях обласні державні адміністрації (обласні військові адміністрації - у разі їх утворення) за погодженням та в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, можуть запроваджувати та здійснювати захід правового режиму воєнного стану у виді заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений такими органами період доби.

Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Дію воєнного стану продовжено Законами України по сьогоднішній день.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що у разі введення правового режиму воєнного стану військовими адміністраціями, які на час воєнного стану виконуються повноваження органів місцевого самоврядування, можуть запроваджувати та здійснювати захід правового режиму воєнного стану у виді заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений такими органами період доби.

На виконання приведених вище повноважень спільним наказом Сумської обласної військової адміністрації та оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №3-ОД/29 від 25.03.2024 «Про торгівлю алкогольними напоями у Сумській області» (а.с. 28 том 1) заборонена до особливого розпорядження, але не пізніше, ніж час дії правового режиму воєнного стану, на території Сумської області, крім територій можливих або активних бойових дій, для яких дата припинення можливості бойових дій або завершення бойових дій не визначена, реалізація алкогольних напоїв у роздрібній торгівельній мережі та в закладах ресторанного господарства з 21:00 до 8:00 годин наступного дня, а також заборонена до особливого розпорядження, але не пізніше, ніж час дії правового режиму воєнного стану, на територіях можливих або активних бойових дій, для яких дата припинення можливості бойових дій або завершення бойових дій не визначена:

- у роздрібній торговельній мережі та кафетеріях, крім суботніх або недільних днів, продаж алкогольних напоїв, за винятком продажу слабоалкогольних напоїв, вин та пива з 11:00 до 19:00 години;

- у роздрібній торговельній мережі та кафетеріях у суботні та недільні дні продаж алкогольних напоїв з 19:00 годин до 11:00 годин наступного дня;

- у закладах ресторанного господарства (крім кафетеріїв) продаж алкогольних напоїв з 21:00 до 11:00 години наступного дня.

Таким чином, з 25.03.2024 спільним наказом Сумської обласної військової адміністрації та оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » заборонено, зокрема, продаж алкогольних напоїв у роздрібній торговельній мережі та кафетеріях у вихідні дні з 19:00 годин до 11:00 годин наступного дня, тобто в суботній день продаж алкогольних напоїв заборонено з 19:00 години до 11:00 години наступного дня (до 11:00 години ранку неділі) та в недільний день продаж алкогольних напоїв заборонено з 19:00 години до 11:00 годин наступного дня (до 11:00 годин ранку понеділка).

З матеріалів справи, зокрема, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007871 без дати (а.с. 6 зворот, 24 том 1) колегією суддів встановлено, що 26.08.2024 близько 09-55 год за адресою: АДРЕСА_1 , в кафе «Night Komorka» ОСОБА_1 , як продавець в кафе «Night Komorka», перебуваючи на робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою, а саме горілку «Сумський двір «Особлива» 0,5 л. 40% громадянину ОСОБА_2 , чим порушила розпорядження ОВА № 3-ОД/29 від 25.03.2024, за що відповідно передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 156 КУпАП.

09 вересня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Сумської міської ради винесено постанову №1626, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн (а.с. 9, 27 том 1).

Постанова мотивована тим, що 26.08.2024 о 09-55 год. інспектором СЮП ВП СРУП лейтенантом поліції Михайлик Д.Ю. виявлено за адресою АДРЕСА_1 продавчиню кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 , яка перебуваючи на своєму робочому місці, здійснила продаж алкогольного напою горілка «Сумський двір особлива» ємністю 0,5 л. ціною 89,50 грн громадянину ОСОБА_2 , чим порушила наказ Сумської ОВА та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №3-ОД/29 від 25.03.2024 «Про торгівлю алкогольними напоями у Сумській області», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно з частини другої статті 156 КУпАП «Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами».

При винесенні даної постанови адміністративною комісією було досліджено такі докази: протокол про адміністративне правопорушення ВАВ №007871 від 26.08.2024, рапорт інспектора СЮП ВП СРУП лейтенанта поліції Михайлика Д.Ю., пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , копія Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 , фототаблиця до протоколу про адміністративне правопорушення, копія паспорту ОСОБА_1 , відеофайл до протоколу про адміністративне правопорушення, заява від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалом до протоколу, який був складений відносно неї 26.08.2024.

У відповідності до пояснень ОСОБА_2 від 26.08.2024 (а.с. 25 том 1) вбачається, що він 26.08.2024 близько 09-55 год. в кафе-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 придбав алкогольний напій, а саме, горілку «Сумський двір особлива» ємністю 0,5 л. 40% вартістю 89,50 грн, розрахувався готівкою, чек не надавався.

З письмових пояснень ОСОБА_1 (А.с. 26 том1) встановлено, що вона 26.08.2024 близько 09-55 год. перебуваючи на своєму робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою АДРЕСА_1 , здійснила продаж алкогольного напою, а саме, горілки «Особлива сумська» ємністю 0,5 л. вартістю 89,50 грн. Продаж здійснювала за вказівкою керівництва відповідно до закону України.

З приведеного вище вбачається, що в понеділок 26.08.2024 до 11:00 години позивач здійснила продаж алкогольного напою (горілки) у кафе-магазині, що є порушенням встановленої спільним наказом Сумської обласної військової адміністраторці та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » №3-ОД/29 від 25.03.2024 «Про торгівлю алкогольними напоями у Сумській області» заборони продажу алкогольних напоїв в вихідні дні, зокрема, з 19:00 години неділі до 11:00 години ранку понеділка.

Щодо висновків суду першої інстанції про втрату чинності наказу Сумської обласної військової адміністрації №3-ОД/29 від 25.03.2024 станом на день вчинення інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156- КУпАП, колегія суддів наводить наступне.

Так, 27 липня 2024 року набрав чинність Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 18.06.2024 № 3817-IX (далі Закон № 3817-IX).

У відповідності до пункту 29 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону № 3817-IX було закріплено, що з дня набрання чинності цим Законом раніше встановлені сільськими, селищними, міськими радами, державними адміністраціями (військовими адміністраціями) обмеження щодо заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, на територіях, на яких не ведуться бойові дії, або на територіях, які не є тимчасово окупованими Російською Федерацією, втрачають чинність, крім обмежень на час комендантської години, які зберігаються до затвердження Кабінетом Міністрів України порядку встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби під час дії воєнного стану.

До затвердження Кабінетом Міністрів України порядку встановлення обласними державними адміністраціями (обласними військовими адміністраціями) заборони торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, у визначений період доби під час дії воєнного стану обласні державні адміністрації (обласні військові адміністрації) можуть встановлювати таку заборону у визначений ними період доби виключно на територіях, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що внесені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Таким чином, пунктом 29 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону № 3817-IX визначено, що скасовуються встановлені раніше військовими адміністраціями обмеження щодо обмеження продажу алкогольних напоїв на територіях, на яких не ведуться бойові дії, або на територіях, які не є тимчасово окупованими Російською Федерацією. Водночас, даний пункт також передбачає, що військовими адміністраціями можуть бути встановлені обмеження щодо продажу алкогольних напоїв виключно на територіях на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, які відповідно внесені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, але до затвердження Кабінетом Міністрів України такого порядку.

Отже, обмеження щодо продажу алкогольних напоїв, які були встановлені на територіях на яких ведуться бойові дії та які внесені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, що визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку, не були скасовані вказаним Законом № 3817-IX.

Аналізуючи приведені вище положення, з огляду на текст спільного наказу Сумської обласної військової адміністрації та оперативно-тактичного угруповання «СІВЕРСЬК» №3-ОД/29 від 25.03.2024 «Про торгівлю алкогольними напоями у Сумській області» (далі по тексту наказ №3-ОД/29 від 25.03.2024), колегія суддів приходить до висновку, що із набранням чинності Закону № 3817-IX, наказ №3-ОД/29 від 25.03.2024 втратив свою чинність лише щодо частини положень, якими закріплено обмеження про продаж алкогольних напоїв на територіях Сумської області, на яких не ведуться бойові дії. В іншій же частині наказ №3-ОД/29 від 25.03.2024, яким встановлено обмеження щодо продажу алкогольних напоїв на територіях бойових дій, продовжував діяти і далі.

Відтак, вирішальною обставиною для встановлення дії обмежень закріплених наказом 3-ОД/29 від 25.03.2024 на території Сумської області, є визначення того, чи відноситься відповідна територія до територій бойових дій.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364 «Про Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (далі Постанова № 1364) встановлено, що перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

При цьому, абзацом третім пункту 1 Постанови № 1364 визначено, що до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (далі Перелік №309), місто Суми Сумської області входить до переліку територій можливих бойових дій з 06.03.2024 (дата виникнення можливості бойових дій) та дата припинення можливості бойових дій відсутня.

Слід також зазначити, що як на день прийняття наказу №3-ОД/29 від 25.03.2024, так і на день складання адміністративного протоколу та винесення оскаржуваної постанови відносно позивача, місто Суми входило до переліку територій з можливими бойовими діями, без визначення дати припинення можливих бойових дій.

Відтак, з огляду на приписи Переліку №309 місто Суми Сумської області станом на день вчинення позивачем інкримінованого їй адміністративного правопорушення входило до переліку територій можливих бойових дій, а отже виходячи зі змісту норм Постанови №1364 місто Суми Сумської області входило до територій на яких ведуться (велися) бойові дій.

Отже, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що датою завершення бойових дій у Сумській міській територіальній громаді є 03.04.2022 (Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією), а також місто Суми не є територією, на якій ведуться бойові дії.

Таким чином, оскільки місто Суми Сумської області станом на 26.08.2024 входило до територій на яких ведуться (велися) бойові дії, а наказ №3-ОД/29 від 25.03.2024, з урахуванням пункту 29 Розділу XIII «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» Закону № 3817-IX, продовжував діяти в частині обмежень щодо продажу алкогольних напоїв на територіях можливих або активних бойових дій, колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність складу адміністративного правопорушення, інкримінованого позивачу.

З приводу висновків суду першої інстанції про порушення процедури прийняття оскаржуваної постанови, з огляду на недопустимість протоколу про адміністративне правопорушення як доказу у справі про адміністративне правопорушення, колегія суддів наводить наступне.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно приписів статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою. яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також, працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки. відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, дані, що містяться в протоколі, в силу вимог статті 251 КУпАП, є доказами, які підлягають оцінці в порядку ст. 252 цього ж кодексу при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Відповідність та законність дій щодо складання протоколу та долучення до матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності інших доказів має оцінюватись органом, в провадженні якого знаходиться матеріал про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у сукупності з іншими доказами відповідно до процесуального закону.

Аналіз викладеного свідчить, що правильність складання протоколів зобов`язаний перевіряти орган, до компетенції якого віднесено розгляд справи про адміністративне правопорушення, в якій протокол є доказом.

Між тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

До схожих висновків прийшла Велика Палата Верховного Суду у справі №712/7385/17 (постанова від 13 березня 2019 року) та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 752/5417/19 (постанова від 22 червня 2023 року).

За висновками суду першої інстанції, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем протиправно взято до уваги в якості доказу протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007871 без повної дати та місця його складання, без зазначення свідків, без належної назви про місце розгляду справи, а також використано римські символи для визначення номеру частини статті 156 КУпАП за якою інкримінується особі вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку з приведеним, суд першої інстанції прийшов висновку, про те, що протокол серії ВАВ № 007871 не можу використаний у даній справі як докази, адже складений з порушенням встановленого законом порядку.

Також виходячи з того, що в протоколі вказано на порушення розпорядження ОВА № 3-ОД/29 від 25.03.2024, тоді як зауваження про те, якої саме ОВА розпорядження відсутні, а оскаржувана постанова вже містить вказівку про порушення позивачем Наказ Сумської ОВА та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 3-ОД/29 від 25.03.2024. з посилання на таке зауваження, то суд першої інстанції прийшов до висновку, що адміністративна комісія вийшла за межі розгляду обставин, викладених у протоколі, і інкримінувала позивачці порушення Наказу Сумської ОВА та оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 3-ОД/29 від 25.03.2024, про який у протоколі не зазначено.

Водночас, колегія суддів зазначає наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що дійсно протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007871 не містить повної лати та місця його складання, не відображає відомості про свідків та понятих присутніх під час його складання, не має належної назви про місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також для зазначення частини статті 156 КУпАП інкримінованої позивачу було наведено римські символи.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що сам протокол є доказом та має оцінюватися в сукупності з іншими доказами у справі під час вирішення питання притягнення особи до адміністративної відповідальності, що у даній справі відповідачем і було здійснено, зокрема, не лише один протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 007871 оцінювався відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, а й іншій докази (зокрема: рапорт інспектора СЮП ВП СРУП лейтенанта поліції Михайлика Д.Ю., пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_1 , копія Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями ФОП ОСОБА_1 , фототаблиця до протоколу про адміністративне правопорушення, копія паспорту ОСОБА_1 , відеофайл до протоколу про адміністративне правопорушення, заява від ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалом до протоколу, який був складений відносно неї 26.08.2024).

При цьому, письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 26 том 1) та ОСОБА_2 (а.с. 26 том 1) підтверджується існування складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП, а саме, продаж працівником торгівлі алкогольних напоїв у заборонений рішенням відповідного час доби.

Відтак, колегія суддів вважає, що недоліки протоколу (зокрема, без повної дати та місця його складання, без відомостей про будь-яких свідків, без належної назви про місце розгляду справи, а також використання римських символі для окреслення частини статті 156 КУпАП) не є суттєвими та такими, що не впливають на обставини інкриміновано позивачу складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача були наявні докази, крім протоколу, якими підтверджувався факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 156 КУпАП.

Окрім того, слушним є зауваження про те, що на підставі досліджених доказів адміністративною комісією встановлено фактичні обставини справи та в постанові зазначено належну назву рішення військової адміністрації про заборону торгівлі алкогольними напоями, що і було відображено у оскаржуваній постанові.

Таким чином, колегія суддів до висновку, що у адміністративної комісії були наявними підстави для прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження позовної заяви про неповідомлення позивача про час, дату та місце слухання адміністративною комісією справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки 09.09.2024 позивач скерувала до виконавчого комітету Сумської міської ради заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в якому було зазначено дату та час засідання, що вказує на її обізнаність про час, дату та місце слухання справи, а також вказує на її поінформованість про розгляд справи.

Стосовно доводів позивача про не розгляд адміністративною комісією її клопотання, наведеного у заперечення на протокол, про допит свідка, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджено письмовими поясненнями самої позивачки, які надані останньою в день складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Інші доводи сторін не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді апеляційної інстанції та не впливають на висновки суду, викладені у даному рішенні.

Суд також зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 24.01.2020 (справа № 420/2921/19).

За викладених обставин колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Згідно частини першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Сумської міської ради задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 08.10.2024 по справі № 591/9208/24 скасувати.

Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Сумської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій