Справа № 480/7853/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2024 року м. Суми Справа № 480/7853/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: судді - Сидорука А.І., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправним та скасування наказу.
1. Суть спору. Позиції сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
1.1. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії від 14.07.2023 та наказ начальника Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції № 111 від 14.07.2023 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення проступку та застосування стягнення у вигляді догани.
1.2. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що у позивача викрали, окрім іншого, посвідчення поліцейського. Позивач доповів про вказану обставину керівництво, шляхом подання відповідного рапорту. Позивач звернувся з заявою до правоохоронних органів. Керівництво призначило і провело службове розслідування. За результатами розслідування було складено висновок. Було встановлено, що позивач неналежно зберігав службове посвідчення, а тому допустив його втрату. За результатами розслідування було прийнято наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Позивач вважає наказ про накладення дисциплінарного стягнення незаконним, оскільки відсутні, як протиправне діяння, так і вина позивача. Неправомірна поведінка невідомої особи, яка полягала у протиправному заволодінні гаманцем позивача, в якому зберігалося службове посвідчення, не може вважатися та розцінюватися як порушення позивачем службової дисципліни або неналежне виконання обов`язків поліцейського.
1.3. Судом 26.07.2023 було відкрито провадження у справі, вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
1.4. До суду 14.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі, а саме в частині вимог визнати протиправним та скасувати висновок дисциплінарної комісії, а в іншій частині позовних вимог - відмовити, оскільки позов є необгрунтованим.
1.5. Відзив мотивовано тим, що позивачем було вчинено дисциплінарний проступок. Дисциплінарним статутом Національної поліції України на позивача покладено обов`язок берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів. Враховуючи недотримання позивачем вимог законодавства, нехтування особистою відповідальністю, що виразилось у недбалому зберіганні службового посвідчення та невжитті заходів для безпечного його зберігання, внаслідок чого посвідчення було втрачено, то до позивача правомірно застосовано захід дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, який відповідає тяжкості вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
1.6. До суду 31.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що аргументи відзиву не спростовують позиції позивача. Позивач зазначає, що законодавством не визначено такого виду порушення службової дисципліни, як допущення викрадення чи втрата службового посвідчення, а також не передбачено дисциплінарної відповідальності за таке.
1.7. Судом 05.11.2024 було постановлено ухвалу про витребування доказів у сторін. Вимоги ухвали виконано позивачем 14.11.2024, а відповідачем - 08.11.2024.
1.8. Судом 09.12.2024 постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, а саме в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування висновку.
2. Встановлені судом фактичні обставини.
2.1. Позивач несе службу в органах Національної поліції. 19.06.2023 позивач перебував у відпустці. Під час проїзду через пропускний пункт позивач виявив, що кишеня плечової сумки відчинена, а службове посвідчення відсутє. Оскільки це вібувалось близько 22 год. 00 хв., а з 23 год. 00 хв. у м. Суми розпочинається комендантська година, то позивач поїхав до місця мешкання.
2.2. Позивач стверджує, що 20.06.2023 звернувся до Сумського РУП ГУНП в Сумській області з заявою за фактом викрадення документів.
2.3. Позивач зазначає, що 19.06.2023 сумку, в якій зберігалось, в тому числі, службове посвідчення, він не знімав і контролював, а останній раз використовував службове посвідчення о 13 год. 00 хв. при перетині пропускного пункту у м. Суми.
2.4. Позивач 20.06.2023 повідомив свого керівника - Біловола І.В., про вказані факти. 21.06.2023 позивач рапортом доповів начальнику Департаменту патрульної поліції Калюжному О.О. про виявлену відсутність посвідчення (викрадення).
2.5. Зазначені обставини не спростовуються сторонами, а тому є такими, що встановлені судом, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України.
2.6. Наказом УПП в Сумській області ДПП від 10.07.2023 № 101 призначено службове розслідування (а.с.13).
2.7. Згідно з висновком службового розслідування, затвердженого 14.07.2023 начальником УПП в Сумській області ДПП Калюжним О.О., позивачем порушено абзац 1 п 10 розділу II Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, а також п.10 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме позивач неналежно зберігав службове посвідчення (а.с. 14-20).
2.8. Аргументи позивача про те, що у висновку не зазначено, що службове посвідчення було викрадено, внаслідок чого не було з`ясовано всі обставини, суд визнає необгрунтованими, оскільки висновок місить таку інформацію (а.с. 16).
2.9. УПП в Сумській області ДПП 14.07.2023 було винесено наказ № 111 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді догани (а.с.21-22).
2.10. Позивач вважає, що наказ про накладення дисциплінарного стягнення є незаконним, оскільки відсутні, як протиправне діяння, так і вина позивача. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
3. Висновки суду та їх мотиви.
3.1. Отже, основним питанням у даному спорі є те, чи обґрунтованим є спірне рішення позивача, а саме чи був наявний склад дисциплінарного проступку, що є обовязковою умовою для прийняття рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Відповідаючи на вказане запитання, то суд зазначає, що склад дисциплінарного проступку був наявний.
3.2. Крім того, суд звертає увагу, що фактично позивачем не ставляться питання порушення процедурних аспектів проведення службового розслідування, окрім того питання, що таке розслідування було фактично необ`єктивним, оскільки позивач, в тому числі, не дочекався вирішення питання щодо внесення до ЄРДР посадовими особами інформації, яка пов`язана із фактом викрадення майна позивача, а прийняв спірне рішення.
3.3. Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію" поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
3.4. Частино 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-УІІІ, передбачено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції України і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
3.5. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів (п.10 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).
3.6. Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку оформлення, виготовлення, обліку, видачі, знищення службових посвідчень Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.04.2017 № 347, службове посвідчення є офіційним документом, що посвідчує належність особи до Національної поліції, підтверджує її повноваження встановлені законодавством України.
3.7. Абзацом 1 пункту 10 розділу II вказаного Порядку визначено, що особа, яка отримала службове посвідчення, відповідає за його зберігання.
3.8. За порушення службової дисципліни поліцейські, незалежно від займаної посади та спеціального звання, несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч.1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).
3.9. Згідно з ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
3.10. Відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як догана.
3.11. Аналіз норм законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, свідчить, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
3.12. Суд звертає увагу, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
3.13. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
3.14. Отже, чинне законодавство покладає підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
3.15. Отже, до обов`язків службової дисципліни поліцейського належить обов`язок збереження службового майна, в тому числі службового посвідчення. На поліцейського, в тому числі стосовно зберігання офіційного документа, покладаються підвищені вимоги. Обов`язок поліцейського щодо збереження службового посвідчення має виконуватись і в позаслужбовий час. Невиконання або неналежне виконання такого обов`язку може бути визнано дисциплінарним проступком, за що може бути накладено дисциплінарне стягнення. Таке стягнення необхідне для підтримання службової дисципліни і виховання, як особи, яка вчинила дисциплінарний поступок, так і інших осіб, в тому числі, осіб, які перебувають у підпорядкуванні такої особи.
3.16. Відповідачем встановлено, а також це не спростовує позивач, що в день втрати службового посвідчення позивач перебував у публічних місцях з великим скупченням людей. Посвідчення позивач востаннє бачив 19.06.2023 приблизно 13 год.
3.17. На переконання суду, позивачу, як поліцейському, по роду занять відомі ризики перебування у публічних місцях і неналежного контролю особистого майна. Позивачу, як особі старшого офіцерського складу, достовірно відомо, що в період воєнного стану в Україні необхідно виявляти особливу увагу, в тому числі, щодо зберігання майна, тим більше службового посвідчення.
3.18. Суд звертає увагу, що зберігання - це діяльність, яка спрямована на забезпечення особою наявності у нього предмета зберігання, його недоторканості, зовнішньої незмінності та незмінності функціональних властивостей цього предмета, з урахуванням природного зносу. Зберігання за своєю суттю та своїм проявом - це комплекс заходів з боку зберігана, що спрямовані на належне виконання ним свого обов`язку.
3.19. На переконання суду, факт наявності кримінального провадження стосовно викрадення, в тому числі службового посвідчення, ще не доводить факту належного зберігання службового посвідчення і не спростовує вини позивача.
3.20. Позивач зазначає, що посвідчення було виявлено в шахті ліфту ТРЦ "Універмаг Київ", а саме було знайдено працівником ТРЦ. Позивач стверджує, що не міг загубити гаманець, в якому зберігалось його посвідчення, в шахті ліфту, оскільки не мав доступу до неї, а тому туди його викинула стороння особа.
3.20. Суд звертає увагу, що позивач не стверджує про відкрите викрадення майна та обставини такого викрадення. На момент розгляду справи твердження про таємне викрадення майна позивача є фактично припущенням позивача, а тому однозначно не спростовує можливості того, що майно все ж було втрачено (загублено), оскільки позивач не проконтролював його зберігання. Крім того, неналежне зберігання могло призвести і до того, що стороння особа могла таємно від позивача отримала доступ до місця зберігання такого посвідчення. Проте докази, які могли б підтвердити те що, посвідчення саме викрадено, а не загублено позивачем, матеріали справи не містять.
3.21. Позивач не зазначає, які саме дії він вчиняв для перевірки схоронності посвідчення при перебуванні в публічних місцях. Також не зазначив з якою періодичністю вчинялись такі дії. На переконання суду, належним зберіганням службового посвідчення буде не лише поміщення його в гаманець та сумку, до момнету наступної необхідності його пред`явлення, а це комплекс активних дій, в тому числі, які полягають у періодичній перевірці посвідчення та встановлення розумних перешкод у доступі до такого майна, в тому числі шляхом таємного доступу до нього, оскільки службове посвідчення має особливий статус та є офіційним і важливим документом.
3.22. Також суд звертає увагу, що матеріали справи не містять клопотань позивача про допит його як свідка.
3.23. Позивач не аргументував наявності обов`язку, передбаченого чинним законодавством України, або необхідності носити з собою службове посвідчення у позаробочий час, при тому, що таке посвідчення не входить до переліку документів, які посвідчують статус громадянина, або документів, що посвідчують спеціальний статус.
3.24. Отже, суд дійшов висновку про наявність у поведінці позивача складу дисциплінарного проступку. Бездіяльність позивача полягала в неналежному зберіганні службовоїо майна (посвідчення), що є невиконанням обов`язків службової дисципліни поліцейського. Вина позивача полягає в тому, що позивач, не будучи на службі, перебуваючи в публічних місцях, мав при собі службове посвідчення та не забезпечив розумного та належного алгоритму дій щодо його контролю та захисту, перевірки і убезпечення такого посвідчення від втрати або викрадення при скупченні людей, що при звело до наслідків - втрати службового посвідчення. На переконання суду, фактично не має значення, чи це була самостійна втрата посвідчення чи саме відбулось таємне викрадення, оскільки причинно-наслідковим зв`язком є те, що незабезпечення схоронності посвідчення призвело до можливості втрати або таємного викрадання, що і сталось.
3.25. Таким чином, спірне рішення відповідача відповідає стандартам, визначеним ст. 2 КАС України, в тому числі стосовно обгрунтованості, розсудливості та пропорційності. Відповідач правомірно дійшов висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку та застосував до нього відповідні наслідки. Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
3.26. Інші аргументи та докази позивача, про які не було зазначено у даному рішенні, судом проаналізовано, проте вони до уваги не приймаються, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, а суд не зобов`язаний надавати детальне спростування на кожен аргумент сторін.
4. Судові витрати.
4.1. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", його розподіл судом не здійснюється.
4.2. Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
2. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 12.12.2024

Суддя А.І. Сидорук