Справа № 592/16247/24
Суддя: Литовченко О. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/156/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Литовченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач, через свого представника, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом та вимоги мотивує тим, що 15 серпня 2024 року інспектором 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області, ст.лейтенантом поліції Зубко Ярославом Михайловичем (далі - Відповідач) було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2838959 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 (далі - Позивач) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн.

Відповідно до постанови, «30.07.2024 року о 12 год. 03 хв., м. Суми, вул. Харківська, буд 122, водій керував ТЗ в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 74 км/год чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год. Вимірювання швидкості руху здійснювалось приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000789 чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швид.режиму в населених пунктах» (дослівно з постанови).

Вказані дії інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області, ст.лейтенанта поліції Зубка Ярослава Михайловича Позивач вважає протиправними, постанову незаконною, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а притягнення до адміністративної відповідальності є протиправним з огляду на відсутність належних та достатніх доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Тому просить постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області, ст. лейтенанта поліції Зубко Ярослава Михайловича від 16.08.2024 року серії ЕНА № 2838959 про притягнення громадянина України ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 340 грн, - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , - закрити.

Ухвалою судді від 07.10.2024 адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 11.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.

Відповідачі, належним чином повідомлені про розгляд справи, Відзиви на адміністративний позов не надали.

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області, ст.лейтенантом поліції Зубко Ярослава Михайловича серія серії ЕНА № 2838959 від 15.08.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

Відповідно до постанови, «30.07.2024 року о 12 год. 03 хв., м. Суми, вул. Харківська, буд 122, водій керував ТЗ в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту» зі швидкістю 74 км/год чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху на 24 км/год. Вимірювання швидкості руху здійснювалось приладом TRUCAM LTI 20/20 TC000789 чим порушив п.12.4 ПДР - Порушення швид.режиму в населених пунктах».

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 1.1 ЗУ «Про Правила дорожнього руху» визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху (п. 1 ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух»).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom», будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний, в першу чергу, дотримуватись вимог ПДР України.

Пунктом 2.3(б) ПДР України закріплено обов`язок водія для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.3 ПДР України).

Згідно з пунктом 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративно-правова відповідальність настає у випадках перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху регламентована положеннями Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, пунктом 9 Розділу ІІІ якої визначено, що поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а, провадження № К/9901/29775/18).

Згідно із п. 3. ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи, є підстави вважати, що не надано суду доказів, які б ствердно і достеменно підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного проступку, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, суд вважає необхідним стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 484,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 246, 72-77, 255, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Зубка Ярослава Михайловича серії ЕНА № 2838959 від 15.08.2024, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи

Позивач - ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 .

Відповідач Департамент патрульної поліції - м. Київ вул. Ф. Ернста, 3, .

Відповідач - інспектор 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Зубко Ярослав Михайлович - м. Суми вул. Білопільський шлях, 18/1.

Суддя О.В. Литовченко