Справа № 200/6464/24
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Справа№200/6464/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (адреса: 18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 23, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (адреса: 58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2024 року (11 вересня 2024 року направлено засобами поштового зв`язку) до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 96 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити з 01.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням періодів роботи: з 19.10.1987 по 22.04.1993 до пільгового стажу за списком № 1, з 08.12.1983 по 13.06.1984, з 26.05.1986 по 09.06.1986, з 22.04.1993 по 01.01.1999 до страхового стажу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 01.07.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.07.2024 № 96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Також зазначено, що страховий стаж становить 31 рік 0 місяців 14 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі Рассвет з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 03.04.1993 по 21.02.2000, оскільки відсутні довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві. Пільговий стаж згідно довідки від 24.06.2024 № 05-1120/489 визначити не можливо, оскільки період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 відсутній у записах трудової книжки.

Позивач із вказаним рішенням не погоджується, оскільки записами в трудовій книжці та довідкою від 24.06.2024 № 05-1120/489 підтверджено страховий та пільговий стаж. Тому з метою захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2024, зазначена вище справа була розподілена та передана судді Духневичу О.С.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20.09.2024 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подати до суду засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.10.2024 залучено до участі в адміністративній справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та розпочато розгляд адміністративної справи спочатку.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Донецьким окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.

16.10.2024 на адресу суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про заміну неналежного відповідача у справі.

30.10.2024 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач-2 просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Обгрунтовуючи відзив відповідач-2 зазначає, що 01.07.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV.

За результатами розгляду заяви позивача та доданих до неї документів Головним управлінням прийнято рішення від 10.07.2024 №96 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Страховий стаж позивача відповідно до наданих документів, становить 31 рік 0 місяців 14 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі Рассвет з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 03.04.1993 по 21.02.2000, оскільки відсутні довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві. Для зарахування вище зазначених періодів роботи в колгоспі необхідно надати уточнюючі довідки видані архівними установами на підставі первинних документів про фактично відпрацьований мінімум трудової участі в колгоспі.

Пільговий стаж згідно довідки від 24.06.2024 № 05-1120/489 визначити не можливо, оскільки період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 відсутній у записах трудової книжки. Даний період роботи по Списку №1 можливо врахувати до пільгового стажу після надання акту зустрічної перевірки.

Таким чином, враховуючи вищенаведені факти в діях органу Пенсійного фонду не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11.12.2024 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про заміну неналежного відповідача у справі відмовлено.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

01.07.2024 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.07.2024 № 96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Також зазначено, що страховий стаж становить 31 рік 0 місяців 14 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі Рассвет з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 03.04.1993 по 21.02.2000, оскільки відсутні довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві. Пільговий стаж згідно довідки від 24.06.2024 № 05-1120/489 визначити не можливо, оскільки період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 відсутній у записах трудової книжки.

Вважаючи рішення від 10.07.2024 № 96 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У спірних правовідносинах із 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ст. 24 Закону від 09.07.2003 № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, страховий стаж здобутий до впровадження системи персоніфікованого обліку обчислюється на підставі документів згідно законодавства, що діяло до набрання чинності Закону від 09.07.2003 № 1058-IV.

До набрання чинності Законом від 09.07.2003 № 1058-IV порядок обчислення страхового стажу для призначення пенсій унормовувався Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 № 1788-XII (далі Закон від 05.11.91 № 1788-XII).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону № 1788 XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до п. "а" ч. 3 ст. 56 Закону № 1788 XII до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.91 № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Норма про пріоритетність трудової книжки як документу, що підтверджує стаж роботи міститься й у Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок № 637 від 12.08.93).

І лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відтак, за чинними на момент розгляду заяви позивача нормами законодавства про пенсійне забезпечення, саме трудова книжка вважається основним документом, що підтверджує стаж роботи працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі № 235/805/17, від 06.12.2019 по справі № 663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі № 500/1561/17, від 05.12.2019 по справі № 242/2536/16.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що 01.07.2024 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.07.2024 № 96 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу.

Також зазначено, що страховий стаж становить 31 рік 0 місяців 14 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі Рассвет з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 03.04.1993 по 21.02.2000, оскільки відсутні довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві. Пільговий стаж згідно довідки від 24.06.2024 № 05-1120/489 визначити не можливо, оскільки період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 відсутній у записах трудової книжки.

Визначаючись щодо правомірності такої відмови, суд враховує наступне.

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі Рассвет з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 03.04.1993 по 21.02.2000 - оскільки відсутні довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві, суд зазначає наступне.

Як встановлено із записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 26.12.1983 позивач у період з 08.12.1983 по 09.06.1986 - працював в колгоспі "Рассвет". Також трудова книжка містить записи про трудову участь позивача у громадському господарстві, згідно з якими: 1983: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 4; 1984: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 161.

Згідно записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_3 від 12.04.1993 позивач у період з 06.04.1993 по 21.02.2000 - працював в колгоспі "Рассвет". Також трудова книжка містить записи про трудову участь позивача у громадському господарстві, згідно з якими: 1993: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 287; 1994: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 292; 1995: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 313; 1996: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 296; 1997: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 325; 1998: встановлено мінімум виходу днів - 260, відпрацьовано днів 305; 1999: встановлено мінімум виходу днів - 240, відпрацьовано днів 246; 2000: встановлено мінімум виходу днів - 42, відпрацьовано днів 14.

Надаючи оцінку зазначеним вище доказам в межах спірних правовідносин, суд зазначає, період роботи позивача у колгоспі імені "Рассвет" з 08.12.1983 по 09.06.1986 та з 06.04.1993 по 21.02.2000 підтверджений належними записами трудових книжок. При цьому, у трудових книжках містяться записи про встановлений мінімум для зарахування в стаж та скільки днів у кожному році було вироблено позивачем.

Тому посилання відповідача-2 на відсутність довідки про встановлений та вироблений мінімум трудової участі в колективному господарстві, як на підставу не зарахування у страховий стаж спірного періоду, є протиправним.

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд в постанові від 17.07.2024 по справі № 200/5687/23.

Враховуючи те, що трудова книжка є основним документом, що підтверджує стаж роботи, і вона містить інформацію про встановлений та відпрацьований мінімум трудової участі позивача у колгоспі за спірний період, а тому відсутні підстави для неврахування спірного періоду до страхового стажу позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем-2 протиправно не зараховано до страхового стажу позивача період роботи з 08.12.1983 по 12.06.1984, з 27.05.1986 по 09.06.1986, з 22.04.1993 по 31.12.1998.

При цьому період роботи 13.06.1984, 26.05.1986 та 01.01.1999 не підлягають зарахуванню до страхового стажу, оскільки як встановлено судом, згідно протоколу розрахунку стажу позивача форми РС-право вказані періоди враховані до страхового стажу позивача.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме зарахування до страхового стажу позивача період роботи з 08.12.1983 по 12.06.1984, з 27.05.1986 по 09.06.1986 та з 22.04.1993 по 31.12.1998, що в своїй сукупності становить 6 років 2 місяці 29 днів.

Щодо не зарахування до пільгового стажу періоду роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 згідно довідки від 24.06.2024 № 05-1120/489 - оскільки відсутній запис в трудовій книжці, суд зазначає наступне.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" внесено зміни до Закону № 1058-IV та доповнено його розділом XIV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян".

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV передбачено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку із зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах Пенсійний фонд зобов`язаний перевірити:

- чи відноситься та чи підтверджується пільговий стаж позивача на посаді, яка визначена Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, який затверджений Кабінетом Міністрів України;

- чи підтверджується зайнятість позивача повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Як вже зазначалося судом, згідно вимог ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вбачається з копій трудових книжок колгоспника серії НОМЕР_2 від 26.12.1983 та серії НОМЕР_3 від 12.04.1993, запис про період роботи позивача з 19.10.1987 по 05.04.1993 відсутній, разом з тим, запис про період роботи з 06.04.1993 по 21.04.1993 наявний.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку № 637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 20.02.2018 по справі № 234/13910/17, та в ухвалі від 12.08.2024 по справі № 420/31007/23.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявна довідка ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів від 24.06.2024 № 05-1120/489, яка підтверджує безпосередню зайнятість позивача повний робочий день на роботах згідно Списку № 1 у період з 19.10.1987 по 21.04.1993.

Разом з тим, період роботи 22.04.1993 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки такий не підтверджений довідкою ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод» від 24.06.2024 № 05-1120/489.

Згідно протоколу розрахунку стажу позивача форми РС-право період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 враховано тільки до страхового стажу позивача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем підтверджено пільговий стаж роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993, що в своїй сукупності становить 5 років 6 місяців 3 дні, а тому відповідач-2 повинен врахувати його до пільгового стажу.

Щодо вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити з 01.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Як зазначалось судом вище, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Отже, зважаючи, що позивач має половину стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зокрема 5 років 6 місяців 3 дні, останній має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Так, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії 01.07.2024, на дату звернення позивачеві виповнилось 58 років. У позивача з урахуванням зарахованого судом страхового стажу, загальний страховий стаж становить більше 37 років та пільговий стаж більше 5 років.

Відтак, зважаючи, що останній має право на зменшення пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону на 1 рік за кожний повний рік такої роботи, тобто набуває право на пенсію в 53 роки, наявні підстави для призначення та виплати пенсії з 01.07.2024.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.07.2024 № 96 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 08.12.1983 по 12.06.1984, з 27.05.1986 по 09.06.1986 та з 22.04.1993 по 31.12.1998, а до пільгового стажу період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.07.2024.

Щодо вимог позивача про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 10.07.2024 № 96 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити з 01.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням періодів роботи: з 19.10.1987 по 22.04.1993 до пільгового стажу за списком № 1, з 08.12.1983 по 13.06.1984, з 26.05.1986 по 09.06.1986, з 22.04.1993 по 01.01.1999 до страхового стажу, то такі не підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом, заяву позивача від 01.07.2024 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та на підставі якої ним прийнято оскаржуване рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в розмірі 1211,20 грн.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 10.07.2024 № 96 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 08.12.1983 по 12.06.1984, з 27.05.1986 по 09.06.1986 та з 22.04.1993 по 31.12.1998, а до пільгового стажу період роботи з 19.10.1987 по 21.04.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, з 01.07.2024.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич