Справа № 588/146/24
Суддя: Зімін М. В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 588/146/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зіміна М.В., за участю секретаря судового засідання Пелешенко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новікової Юлії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

28 січня 2024 року до Тростянецького районного суду Сумської області з адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новікової Юлії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 17 січня 2024 року інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новіковою Юлією Олександрівною винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за перевищення обмеження швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА № 1259273. Позивач не погоджується з вказаною постановою вважаючи, що 17 січня 2024 року о 13:11 год. ОСОБА_1 їхав на трасі М06 Київ-Чоп на автомобілі Opel Vektra реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного благодійному фонду «Незламність УА». Вказує, що для вимірювання швидкості руху транспортного засобу використовувався працівником поліції прилад TruCAM. Цей прилад використовувався у непередбачений законодавством спосіб, у динамічному режимі тримаючи прилад в руках. Вказує також, що до Постанови інспектором поліції не додано жодного доказу на підтвердження обставин правопорушення. У зв`язку із вищевикладеним позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1259273 від 17 січня 2024 року, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку із відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 01 лютого 2024 року адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2024 року адміністративну справу передано за підсудністю на розгляд Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

22 березня 2024 року адміністративну справу передано у провадження судді Зіміна М.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 березня 2024 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2024 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 квітня 2024 року в адміністративній справі № 588/146/24 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2024 року залучено співвідповідача по справі - Департамент патрульної поліції.

Не погодившись з позовними вимогами, представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області засобами поштового зв`язку 21 серпня 2024 року направив до суду відзив на позов, в якому зазначено, що постанова винесена законно та обґрунтовано, а позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вказує, що факт вчинення правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП постановою про адміністративне правопорушення, факт перевищення швидкості зафіксований лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20. Зазначає, що інспектор поліції мав право використовувати лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 у ручному режимі. Вказує, що поліцейським не розглядалась можливість звільнення позивача від відповідальності в порядку ст. 22 КУпАП, оскільки положення ч. 2 ст. 33 КУпАП вказують, що при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі не враховується характер вичиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Також зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, оскільки не відповідає умовам п. 5.1 Договору про надання правничої допомоги, у якому визначено, що адвокатський гонорар становить 5000,00 грн, а не 10000,00 грн як вказано представником позивача.

12 грудня 2024 року до суду надійшли додаткові пояснення від представника позивача адвоката Пирогової О.Т., згідно яких надані відповідачем у справі додаткові докази, а саме лист Департаменту патрульної поліції за №11299/41/2/02-2018 від 04.10.2018 року та як додаток до нього №1 Методичні рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху є неналежним та не допустим та не підтверджує заперечень відповідача. Вказує, що вказані Методичні рекомендації складені невідомо ким, вони не затверджені відповідно до вимог законодавства, а також не вказано ким вони мають використовуватись. Крім того вказує, що у таблиці до п.2.2 Методичних рекомендацій відсутня позначка ділянка дороги, на якій зупинено позивача, як ту, де можна використовувати лазерний вимірювач швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Окрім того зазначила, що жодного шляхового листа в підтвердження місця патрулювання позивачем не надано, а також ділянка дороги не зазначена в таблиці п.2.2 Методичних рекомендацій, а тому дії працівників поліції вважає незаконними. Також вказує, що жоден пункт Методичних рекомендацій не містить права поліцейського тримати лазерний вимірювач швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Окрім цього вказує, що від дня вчинення нібито адміністративного правопорушення минув майже рік, а тому строки накладення стягнення у відповідності до ст.38 КУпАП минули.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Пирогова О.Т. зазначила, що використання лазерного вимірювача Trucam LTI 20/20 було здійснено працівником поліції порушенням порядку його використання, а саме з утримуванням цього пристрою в руках, що ставить під сумнів достовірність отримуваних вимірювань. В подальшому до суду не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

У судовому засіданні представник відповідача Департаменту патрульної поліції Яремчук Л.М. заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В подальшому до суду не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Житомирській області до судового засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву або заяв до суду не подавала.

Відповідач інспектор патрульної поліції Новікова Ю.О. до судового засідання не з`явилась, відзив на позовну заяву або заяв до суду не подавала.

Дослідивши письмові та електронні докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 17.01.2024 поліцейським інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новіковою Ю.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1259273. Відповідно до постанови ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 17.01.2024 року о 13 год. 11 хв. траса М 06 Київ-Чоп 224 км + 700 м., керуючи транспортним засобом Opel Vektra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 99 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в зоні дії дорожнього знаку 3.29 (обмеження максимальної швидкості 70 км/год), більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCAM 000780. Камера 475236, чим порушив п. 12.9 «б» ПДР. Перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. До ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Приписами ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до пункту 12.9. «б» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі ПДР України) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Поряд з вказаним, частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, відповідачем, на підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, було надано до суду схему організації дорожнього руху, за системою географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 5003718/5N 2703938/6E і географічна довгота 2802213.0Е, встановлені дорожні знаки 1,32, 3.29, 3.31 із обмеженням швидкості руху 70 км/год.

Також надано відеозапис з технічного засобу TruСam LTI 20/20 TC 000780 та стоп-кадр файлу _СС000_0117_130241.jmf.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.02.2024 року № 22-01/27270, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam ІІ № TC000780 відповідає вимогам технічної документації.

Отже, технічний засіб TruCam ІІ № TC000780 є засобом вимірювальної техніки, який введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, подальша експлуатація якого не обмежена чинним законодавством, а тому зафіксовані останнім відомості являються доказом в розумінні статті 251 КУпАП та ст.ст. 73-76 КАС України.

З дослідженого судом стоп-кадру файлу _СС000_0117_130241.jmf, вбачається наступна інформація: 17.01.2024 року о 13:02 транспортний засіб з номерним знаком 9020 BU рухався зі швидкістю 99 км./год., вимірювальна дистанція 148,6 м., ліміт швидкості 70 км/год, вулиця А/Д М-06 224+700м.

З наданих відповідачем Методичних рекомендацій щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCAM для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, які є додатком до Листа Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 04.10.2018 № 11299/41/2/02-2018 вбачається, що п. 3.3. цього Порядку регламентованого порядок вимірювання швидкості приладом. Вказаними рекомендаціями передбачено, що при фіксації перевищення встановленої швидкості руху необхідно прицілом супроводжувати цільовий транспортний засіб, не відпускаючи спускового гачка до встановленої відстані (70м.) на якій прилад здійснить фотографування транспортного засобу порушника. Про це свідчитиме повторний звук високого тону. Після цього поліцейський може відпустити спусковий гачок та вживати заходів до зупинки порушника.

Отже вимірювання швидкості руху поліцейським за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів має здійснюватися до відстані 70 м. та на цій відстані приладом здійснюється фотографування транспортного засобу порушника. Зазначені обставини вказують, що належним доказом фіксації порушення швидкості руху транспортних засобів при використанні поліцейським лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів є фотознімок, який містить повну інформацію про зафіксоване порушення та дозоляє ідентифікувати транспортний засів, на якому рахувався порушник.

В даному випадку, наданий суду стоп-кадр файлу _СС000_0117_130241.jmf не може вважатись належним доказом фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху здійсненого за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCAM.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку що оскаржувана постанова серії ЕНА № 1259273 від 17.01.2024 року прийнята уповноважено особою, без дотриманням вимог діючого законодавства, за відсутності допустимих та достатніх доказів для доведеності вчинення ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому наявні правові підстави для її скасування.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини п`ятої статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.

Висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.06.2018 року у справі №904/8308/17 встановлено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У пункті 154 рішення ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представником позивача до заяви надано наступні документи: довідку від 20.01.2024 про отримання адвокатом Пироговою О.Т. від ОСОБА_1 гонорару в сумі 5000,00 грн на підставі договору б/н від 20.01.2024; Акту виконаних робіт від 27.01.2024 до Договору №б/н від 20.01.2024, згідно якого вартість робіт складає 5000,00 грн; Договір про надання професійної правничої допомоги від 20 січня 2024 року, який укладено між адвокатом Пироговою О.Т. та ОСОБА_1 , у п. 5.1 якого зазначено, що адвокатський гонорар становить 5000,00 грн.; Акту виконаних робіт від 31.07.2024 до Договору №б/н від 20.01.2024, згідно якого додаткова вартість робіт складає 5000,00 грн; довідку від 30.07.2024 про отримання адвокатом Пироговою О.Т. від ОСОБА_1 гонорару в сумі 5000,00 грн на підставі договору б/н від 20.01.2024.

Аналізуючи наведені вище докази, суд зазначає, що позивачу надані послуги з питання оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП. Вказана категорія справ є типовою та поширеною, а спірні правовідносини зрозумілими та нескладними.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 27.01.2024 адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: надання усної консультації; перевірку наданої для підготовки позовної заяви документів; підготовка проекту позовної заяви; направлення позовної заяви до суду, на загальну суму 5000,00 грн.

Згідно акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 31.07.2024 адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правову допомогу: надання усної консультації; усунення недоліків по ухвалі суду та направлення заяви; підготовка проекту апеляційної скарги на ухвалу суду від 11.04.2024; направлення апеляційної скарги до суду; участь в справі апеляційної інстанції; підготовка заяви про залучення співвідповідача та збільшення розміру судових витрат; направлення заяв сторонам; направлення заяв до суду, на загальну суму 5000,00 грн.

Зазначені в акті виконаних робіт послуги щодо надання усної консультації; перевірку наданої для підготовки позовної заяви документів, направлення позовної заяви до суду є складовими однієї послуги - підготовка позовної заяви.

Вказані в акті виконаних робіт послуги щодо підготовки заяви про залучення співвідповідача та збільшення розміру судових витрат та направлення заяв сторонам є подачею заяви про збільшення позовних вимог.

Разом з тим, представником позивача жодним чином не обґрунтовано кількість часу, який витрачено на кожну вказану послугу та суму кожної такої послуги, враховуючи типовість та зрозумілість предмету спору.

Крім того, усунення недоліків по ухвалі суду та направлення заяви до суду не є правовою допомогою у розумінні статті 134 КАС України.

Відтак, наданими доказами не підтверджено в повному обсязі обґрунтованість та фактичний обсяг витрат позивача на правничу допомогу у цій справі.

Таким чином, зважаючи на предмет спору, складність адміністративної справи, суд вважає що витрати на правничу допомогу, визначені в позові про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., є не співмірними зі складністю адміністративної справи, обсягом та часом, витраченим на надання правничої допомоги.

За наведених обставин суд вважає достатнім та співмірним відшкодування позивачу 3000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу з бюджетних асигнувань відповідача.

Також стягненню на користь ОСОБА_1 підлягають судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 3028,00 грн., а саме: 605,60 грн. відповідно до Квитанції про сплату №0918-7415-9358-4081 від 28.01.2024 (судовий збір за подачу позову) та 2422,40 грн. відповідно до квитанції ID 5791-4229-4601-9317 від 26.05.2024 (судовий збір за подачу апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст. 77, 242, 289 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новікової Юлії Олександрівни, Управління патрульної поліції в Житомирській області, Департамент патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову серії ЕНА № 1259273 від 17.01.2024, винесену інспектором 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новікової Юлії Олександрівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень - скасувати.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у загальному розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. (Квитанції про сплату №0918-7415-9358-4081 від 28.01.2024 на суму 605,60 грн., квитанції ID 5791-4229-4601-9317 від 26.05.2024 на суму 2422,40 грн.) та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор 1 взводу 2 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в Житомирській області Новікова Юлія Олександрівна, адреса: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Покровська, буд.96.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Житомирській області, місцезнаходження: Житомирська обл., м. Житомир, вул. Покровська, буд.96, .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернеста, буд. 3, .

Повний текст рішення суду складений та підписаний 12 грудня 2024 року.

Суддя: М. В. Зімін