Справа № 520/27500/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 грудня 2024 року № 520/27500/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (шосе Салтівське, буд. 67-А,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61038, ) до Львівської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (вул. Костюшка Т., буд. 1,м. Львів,79000, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів N° UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024.

-визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024.

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці Державної митної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРТІ понесені судові витрати в справі, зокрема витрати на правничу (правову) допомогу адвоката у сумі 10000,00 грн.та суму сплаченого судового збору - 6 056 ,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що підставою для звернення до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою стало прийняття Львівською митницею Державної митної служби України рішення про коригування митної вартості товарів N° UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024 за відсутності належного обгрунтування та з порушенням норм чинного законодавства.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АРТІ» (надалі Позивач) надано для митного оформлення митну декларацію (надалі МД) № 24UA39U8 від 09.09.2024 з метою ввезення в Україну конвеєрних стрічок з вулканізованої гуми, армовані тільки текстильними матеріалами. Митна вартість товару була визначена за ціною договору (контракту) № ARSH-0917 від 11.09.2017 у розмірі 1 520 161,16 грн. (37 061,22 дол. США).

Разом із митною декларацією Декларант надав до Львівської митниці ДМС України (надалі Відповідач) документи для підтвердження митної вартості товару і обрав метод її визначення (основний метод за ціною, визначеною у договорі).

Для митного оформлення товару і підтвердження заявленої митної вартості товару Позивач надав Відповідачу повний пакет документів та інформації, передбачений ст. 53 Митного кодексу України (надалі МК України), а саме:

1. Пакувальний лист (Packing list) № SHB240314 від 03.06.2024.

2. Рахунок-проформу (Proforma invoice) № LLA240314 від 14.03.2024 та його переклад

українською мовою.

3. Рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) № SHB240314 від 03.06.2024 та його

переклад українською мовою.

4. Мастерконосамент (Master bill of landing) № MEDUFG156203 від 03.06.2024.

5. Коносамент (Bill of lading) № UTRUST24052306 від 03.06.2024.

6. Автотранспортну накладна (Road consignment note) № 4432 від 06.09.2024.

7. Сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № C24MA1K3AAR50013 від12.06.2024.

8. Банківський платіжний документ, що стосується товару (MUR) № 0524

від 24.05.2024.

9. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця

договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3401 від 09.09.2024.

10. Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця

договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 3436 від 06.09.2024.

11. Довідку про транспортні та складські витрати № 0609-2 від 06.09.2024.

12. Довідку про транспортні витрати № 1713 від 09.09.2024.

13. Заявку на перевезення № 3401 від 03.09.2024.

14. Прейскурант (прайс-лист) виробника товару № б/н від 01.03.2024 та його переклад

українською мовою.

15. Розрахунок ціни (калькуляцію) № SHB240314 від 03.06.2024 та її переклад

українською мовою.

16. Договір № 01062215 від 01.06.2022 між ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС» та Seacall

Sp.z. o.o.

17. Зовнішньоекономічний договір (контракт) № ARSH-0917 від 11.09.2017.

18. Додаткову угоду № 1 від 28.12.2018 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

19. Додаткову угоду № 2 від 24.12.2019 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

20. Додаткову угоду № 3 від 17.11.2020 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

21. Додаткову угоду № 4 від 02.08.2022 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

22. Додаткову угоду № 5 від 16.12.2022 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

23. Додаткову угоду № 6 від 17.12.2022 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

24. Специфікацію № 39 від 14.03.2024 до контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017.

25. Договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 050918/1 від 05.09.2018 між ТОВ «АЙ СІ ЕС» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС».

26. Договір транспортного експедирування № 200922-1 від 20.09.2022 між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 .

27. Договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 між ТОВ «АРТІ» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС».

28. Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 330-Е від 10.05.2017 між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 .

29. Договір на транспортно-експедиторське обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 55-3 від 29.11.2016 між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «АРТІ».

30. Договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 875-П від 20.04.2023 між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 .

31. Договір транспортного експедирування № UA00200214 від 01.01.2021 між ТОВ «МЕРСК Україна ЛТД» та ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС».

32. Копію листа LANGOWSKI LOGISTICS Sp. Z.o.o. від 03.01.2023 та його переклад українською мовою.

33. Копія листа-відповіді Seacall Sp. Z.o.o. від 01.02.2024 та його переклад українською мовою.

34. Копію митної декларації країни відправлення № 17925626 від 31.05.2024 та її переклад українською мовою.

Після подання МД та аналізу наданих документів та інформації Відповідач розпочав процедуру консультацій із Декларантом шляхом формування електронного повідомлення № 4f90ab80-01fb-4ecf-8d33-110f6f3f9e04 від 09.09.2024 про надання додаткових документів.

Відповідач вимагав надати::

1) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено,

2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

5) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

6) виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайслисти) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Позивач у відповідь на це повідомлення надіслав лист № 1/09/09/2024 від 09.09.2024, у якому звернув увагу Відповідача, що той повторно витребував документи, які вже були надані до митного оформлення, а саме:

- договір купівлі-продажу та додаткові угоди до нього;

- комерційний інвойс та його переклад українською мовою;

- рахунок-проформу та його переклад українською мовою;

- банківські платіжні документи з відмітками банку, що стосується оцінюваного товару;

- транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення товару, а саме: договори транспортно-експедиційних послуг та перевезення; заявку на перевезення, довідку про транспортні витрати, рахунок на оплату транспортних послуг;

- копію митної декларації країни відправлення та її переклад українською мовою;

- прайс-лист від виробника товару та його переклад українською мовою.

Також Позивач надав пояснення щодо неможливості надання інших документів:

1) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця не можуть бути надані, оскільки договором купівлі-продажу не передбачено здійснення таких платежів;

2) виписки з бухгалтерської документації не можуть бути надані, оскільки надання такої документації можливе лише після поставки та реалізації товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлених спеціалізованими експертними організаціями не можуть бути надані, оскільки законодавством України не передбачено отримання даних висновків для ввезення імпортованих товарів, а договір купівлі-продажу також не містить згадки такого документа.

Також Позивач зазначив, що страхування товару не здійснювалось.

Позивач попросив Відповідача для уникнення простою автотранспортного засобу розглянути надані документи і надати рішення щодо підтвердження або коригування митної вартості товару.

Повідомлень щодо завершення процедури консультацій та обрання методу визначення митної вартості Відповідачем надіслано не було.

За результатами проведеного контролю визначення митної вартості Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024.

Згідно з цим рішенням (графа 31) Відповідач здійснив митну оцінку товару № 1 за 6-м (резервним) методом визначення митної вартості. Це коригування здійснено на підставі наявної цінової інформації за наступним фактом митного оформлення, а саме: МД № 24UA31U5 від 15.07.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2,4156 дол. США/кг. Зі змісту рішення слідує, що коригування на обсяг партії й комерційні рівні не проводилось.

Також, Відповідачем видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024.

Відмову було обґрунтовано неправильністю заповнення граф 12, 42 - 47 МД та необхідністю подання нової МД із врахуванням рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024.

З урахуванням коригувань, визначених у рішенні № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024, Позивач подав скориговану МД № 24UA63U4 від 10.09.2024, на підставі якої товар було випущено до вільного обігу на території України.

Позивач не погоджується з висновками Відповідача, вважає прийняте рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024, такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що призвело до збільшення розміру митних платежів на 90 967,52 грн, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частиною 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ч. 2 ст. 52 МК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 ст. 53 МК України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 4 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

- виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

- довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

- розрахунок ціни (калькуляцію).

Частинами 1 та 2 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 ст. 54 МК України).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів (ч. 7 ст. 55 МК України).

Положення ст. 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Частиною 2 ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо). Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню (частини 5-8 ст. 58 МК України).

Суд вказує, що наведені положення чинного законодавства не були враховані під час ухвалення Відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України. Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

За умовами Контракту №ARSH-0917 від 11.09.2017 (надалі Договір) Постачальник зобов`язується виготовити і передати у власність Імпортеру гумовотехнічні вироби (надалі Товар), а Імпортер зобов`язується прийняти та оплатити Товар у відповідності з умовами діючого Контракту (п. 1.1. Договору).

Найменування, номенклатура, кількість, одиниця виміру Товару відображається Імпортером для кожної партії Товару у замовленні. Замовлення та ціна Товару узгоджуються Сторонами в Інвойсах та/або в Проформах-Інвойсах (п. 1.2. Договору).

Поставки Товару здійснюються морським транспортом на умовах FOB-Нінгбо, Китай або FOB-інший порт, Китай з додаванням транспортних витрат за узгодженням Сторін (ІНКОТЕРМС-2010) (п. 4.1. Договору).

Постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару не пізніше 60 (шістдесяти) днів з моменту узгодження Сторонами Проформи-Інвойс. Датою поставки вважається дата навантаження Товару на борт судна, зазначеного Імпортером. (п. 4.2. Договору у редакції Додаткової угоди № 6 від 17.12.2022 до Договору).

Ціна Товару, що постачається, вказується у Інвойсах та/або Проформах-Інвойсах на кожну партію та включає в собі вартість пакування та маркування Товару, а також вартість навантаження, доставлення у порт, експортні формальності і завантаження на борт судна (п. 5.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 17.12.2022 до Договору).

Після відвантаження Постачальником готової партії Товару Імпортер (п. 6.3. Договору).

Судом встановлено, що умовами Договору не передбачено наявності письмової форми замовлення на поставку товару, який має містити найменування товару, його номенклатуру та кількість. Незважаючи на бажання митниці, такий зміст замовлення як одностороннього документа, що містить бажання Позивача придбати певний товар відповідного асортименту та за певну ціну об`єктивно неможливий, оскільки Продавець має власне бачення своїх можливостей щодо виробництва конвеєрних стрічок з вулканізованої гуми.

Замовлення є викладенням бажання Покупця придбати певний товар, але не зобов`язує Продавця його поставити. Попередня згода Продавця поставити товар оформлюється шляхом підписання проформи-інвойсу та специфікації до договору купівлі-продажу. Після виготовлення продукції Продавець виставляє Покупцю комерційний інвойс. Тому зобов`язання щодо поставки і оплати партії товару виникають у сторін Договору з моменту підписання обома сторонами проформи-інвойсу, специфікації та комерційного інвойсу.

Таким чином, Замовлення не має жодного значення для підтвердження числових визначень митної вартості товару.

Щодо відсутності документу якості від виробника.

Відповідно до п. 4.4. Контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017 відвантаження узгодженої партії Товару супроводжується наступними документами:

- Комерційний інвойс 3 примірника;

- Коносамент 3 примірника;

- Пакувальний лист 3 примірника;

- Сертифікат походження 1 примірник;

- Митна декларація країни відправлення 1 копія;

- Проформа-інвойс 1 примірник;

- Специфікація 2 примірника;

- Сертифікат якості виробника товару (за вимогою Імпортера) 1 примірник.

. Позивач не направляв Постачальнику (SHANGHAI SHOUHUO RUBBER & PLASTIC CO., LTD) окремої вимоги про надання сертифікату якості, тому він не надавався митному органу.

Сертифікат якості (виробника) - це документ, що містить дані для ідентифікації та фактичні значення показників якості продукції виробника, отримані в результаті лабораторних випробувань, а також інформацію про їх відповідність вимогам нормативних документів. Таким чином наявність чи відсутність вказаних документів жодним чином не впливає на вартість товару, оскільки не містить вартісних показників.

SHANGHAI SHOUHUO RUBBER & PLASTIC CO., LTD не є спеціалізованою експертною організацією, яка видає висновки про якісні характеристики товару, в розумінні п. 8 ч. 3 ст.?53 МК України.

Сертифікат якості продавця товару як документ, що підтверджує заявлену митну вартість товару, відсутній у переліку документів, визначеному ч. 2 та ч. 3 ст. 53 МК України.

На думку суду, відсутність сертифікату якості продавця товару ніяк не заважало Відповідачу здійснити перевірку заявленої Позивачем митної вартості товару. Тому посилання на той факт, що такий документ не був наданий як на підставу для коригування митної вартості товару, свідчить про порушення Відповідачем ч. 5 ст. 53 МК України.

Щодо нестягненої пені Позивачем з Продавця товару.

Статтею 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» визначено терміни у зовнішньоекономічній діяльності, відповідно до якої:

господарська діяльність це будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом і обміном матеріальних та нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

зовнішньоекономічна діяльність це діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.

зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти господарської діяльності України та іноземні суб`єкти господарської діяльності при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності керуються принципом свободи зовнішньоекономічного підприємництва, що полягає у:

- праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності добровільно вступати у зовнішньоекономічні зв`язки;

- праві суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності здійснювати її в будь-яких формах, які прямо не заборонені чинними законами України;

- обов`язку додержувати при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності порядку, встановленого законами України;

- виключному праві власності суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності на всі одержані ними результати зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України (ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність»).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст. 546 ЦК України).

Статтею 549 ЦК України встановлено види неустойки. Так неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Господарським кодексом України визначаються основні засади господарювання в Україні і регулюються господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Статтею 230 ГК України визначено види штрафних санкцій для суб`єктів господарювання. Так штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Статтею 232 ГК України встановлено порядок застосування штрафних санкцій суб`єктами господарювання. У ч. 3 цієї статті зазначено, що вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Таким чином, на думку суду, застосування штрафних санкцій до боржника є правом суб`єкта господарювання, а не його обов`язком.

Судом встановлено, що враховуючи тривалість та доброчесність ділових відносин між SHANGHAI SHOUHUO RUBBER & PLASTIC CO., LTD та ТОВ «АРТІ», Позивач не висуватиме вимогу до Продавця товару про сплату пені за прострочення поставки товару.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Позивач при поданні МД № 24UA39U8 від 09.09.2024 визначив митну вартість товарів за основним методом (за ціною договору), застосування якого врегульовано ст. 58 МК України.

Відповідно до ч. 10 цієї статті при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі

виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;7) витрати на страхування цих товарів.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення жодних інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті (ч. 11 ст. 58 МК України).

Таким чином, стаття 58 МК України не містить зобов`язань декларанта включати до митної вартості товару сум пені, які можливо стягнути з Продавця товару. Тому посилання Відповідача на той факт, що розмір пені не був включений до митної вартості товару як на підставу для її коригування, свідчить про пряме порушення Відповідачем ч. 2 ст. 54 та ч. 11 ст. 58 МК України.

Крім того, як встановлено судом,митний орган не здійснив розрахунку пені, а також не надав конкретного алгоритму її стягнення.

Щодо невідповідності платіжної інструкції № б/н від 24.05.2024 нормативно-правовим актам України.

Відповідач у рішенні № 209000/2024/000536/2 від 10.09.2024 зазначає, що платіжна інструкція не відповідає вимогам Закону України від 30.06.2021 №1591-IX «Про платіжні послуги» та Постанови Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах». Однак він не обґрунтував, у чому полягає порушення та які саме норми були порушені при оформленні платіжної інструкції.

Суд вказує, що Рішення про коригування митної вартості є актом індивідуальної дії.

Правовий акт індивідуальної дії це виданий суб`єктом владних повноважень документ, прийнятий із метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, який не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків лише чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому (яким) він адресований.

Загальними вимогами, які висуваються до акту індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення митним органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Цей акт має відповідати вимогам, визначеним у ст. 2 КАС України, відповідно до яких обґрунтованість є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

Відповідачем не визначено, в чому конкретно допущено порушення під час оформлення платіжної інструкції № б/н від 24.05.2024.

Відповідач зобов`язаний навести опис порушення (порушень) Закону України від 30.06.2021 № 1591-IX «Про платіжні послуги» та Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216.

Натомість, обмежено лише вказівкою на порушення, проте жодних фактичних обставин, на підставі яких він дійшов таких висновків, не наведено.

Відповідна правова позиція щодо оцінки обґрунтованості індивідуального акту суб`єкта владних повноважень викладена у постановах Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №?640/467/19 та від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону № 1591-IX платіжна інструкція має містити інформацію, що дає змогу надавачу платіжних послуг ідентифікувати особу платника та отримувача за платіжною операцією, рахунки платника та отримувача, надавачів платіжних послуг платника та отримувача, суму платіжної операції та іншу інформацію (реквізити), необхідну для належного виконання платіжної операції.

Також згідно із п. 37 Інструкції № 163 платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити такі обов`язкові реквізити:

1) дату складання і номер;

2) унікальний ідентифікатор платника або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код платника та номер його рахунку;

3) найменування надавача платіжних послуг платника;

4) суму цифрами та словами;

5) призначення платежу;

6) підпис(и) платника;

7) унікальний ідентифікатор отримувача або найменування/прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), код отримувача та номер його рахунку;

8) найменування надавача платіжних послуг отримувача.

Судом встановлено, що Платіжна інструкція № б/н від 24.05.2024 містить усі обов`язкові реквізити, тож оформлена у відповідності до вимог законодавства України.

Твердження митного органу, щодо неможливості встановити, що платіжна інструкція № б/н від 24.05.2024 стосується оцінюваного товару, у зв`язку з розбіжністю суми вартості такого товару, вказаної у Специфікації № 39 від 14.03.2024, із сумою, зазначеною у Рахунку-проформі № LLA240314 від 14.03.2024, Рахунку-фактурі № SHB240314 від 03.06.2024, не відповідає дійсності, так як:

- відповідно до п. 5.1. Контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017 ціна Товару, що поставляється, вказується в Інвойсах та/або Проформах Інвойсах на кожну партію товару та включає вартість пакування та маркування Товару.

Згідно з п. 5.2. вартість Товару, що вказана у погодженій проформі-інвойсі, залишаються незмінними.

Тому специфікація не є тим документом, на підставі якого у імпортера (ТОВ «АРТІ) виникає обов`язок щодо сплати за товар.

- у графі «70. Remittance information» платіжної інструкції від 24.05.2024 вказано: «Prepayment contract Arsh-0917 dd 11/09/17 proforma invoice lla240314 dd 14/03/2024 for conveyor belt» (передоплата договір arsh-0917 від 11.09.17 р. рахунок-проформа № lla240314 від 14.03.24 за конвеєрну стрічку), що дає об`єктивну можливість пов`язати цю платіжну інструкцію з Товаром, що було подано до розмитнення за МД № 24UA39U8 від 09.09.2024.

Щодо відсутності оплати за надані транспортні послуги за договором № 55-3 від 29.11.2016.

Позивач до митного оформлення надав Договір на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях№ 55-3 від 29.11.2016 між ФОП ОСОБА_3 (як Експедитором) та ТОВ «АРТІ» (як Замовником) (далі Договір № 55-3), що Відповідачем у рішенні про коригування не заперечується.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 55-3 Експедитор зобов`язується надавати Замовникові послуги з організації перевезень вантажів Замовника та забезпечувати оптимальне транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом на умовах цього Договору та підписаних Сторонами Заявок, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги. На умовах цього договору здійснюється організація перевезень вантажів Замовника автомобільним транспортом, що належить залученим Експедиторам Перевізникам у внутрішньо-міському міжміському і міжнародному сполученнях за цінами, які встановилися на транспортному ринку.

Відповідно до п. 2.1 Договору № 55-3 Замовник подає Експедитору «Заявку на перевезення» (Далі -Заявка).

Згідно з п. 6.4. Договору № 55-3 розрахунки за договором здійснюються Сторонами у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами відповідної Заявки (але не раніше дати розвантаження), якщо інше не зазначено в Заявці.

Встановлено, що ТОВ «АРТІ» 02.07.2024 видало Експедитору Заявку на транспортно-експедиційне обслуговування в міжнародному сполученні № 3401 від 03.09.2024 до Договору № 55-3: маршрут перевезення м. Гданськ, Польща м. Київ, Україна; місце завантаження м. Гданськ, вул. Kontenerowa 21; Місце розвантаження м. Київ, Погреби, вул. Погребський шлях 62; фрахтова сума перевезення 2 050 євро фіксовано по курсу НБУ; Наданий транспортній засіб (марка, модель, державний номер) - DAF НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , умови оплати: безготівковий розрахунок в день вивантаження за скан. копіями документів.

Відповідно до перепустки № 82588, що була надана митному органу, транспортному засобу з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 було дозволено в`їзд у зону митного контролю тільки 09.09.2024, що збігається із днем подання МД № 24UA39U8.

Виходячи з наведеного, Позивач не мав змоги надати митному органу документ, що підтверджує оплату транспортних послуг за Заявкою № 3401 від 03.09.2024, адже оплата мала здійснюватися лише після митного оформлення та доставки самого Товару до м. Києва і його вивантаження.

Щодо незаповненої графи «дати експорту в експортній митній декларації КНР.

Позивач зазначає, що заповнення митних декларацій КНР регулюється Інструкцією щодо заповнення митних декларацій на імпорт та експорт товарів КНР, затвердженою постановою Головного митного управління № 18 від 22.01.2019 (надалі Інструкція № 18). Текст документа (в оригіналі) доступний за посиланням: https://www.gov.cn/zhengce/zhengceku/2019-11/04/content_5448488.htm.

Відповідно до п. 5 Інструкції № 18 графа «????» розуміється як «дата імпорту/ експорту». Дата експорту означає дату, коли транспортний засіб, що перевозить експортні товари, завершує формальності виїзду, і її не потрібно заповнювати під час декларування. Для товарів, які фактично не в`їхали чи не вивезли з країни, заповнюйте дату прийняття митницею декларації.

Відповідно до п. 6 Інструкції № 18 графа «????» розуміється як «дата декларування/дата декларації». Під датою декларування розуміється дата, коли митниця приймає дані декларації від одержувача та вантажовідправника імпортних та експортних товарів і довіреного підприємства з митного декларування. У разі оформлення декларації у формі електронної форми декларації датою декларування вважається дата, зафіксована в момент прийняття комп`ютерною системою митниці даних декларації. У разі оформлення декларації у формі паперової митної декларації датою подання декларації є дата прийняття митницею паперової митної декларації та реєстрації та оформлення митної декларації. Ця графа звільняється від заповнення при звітності. Дата декларації це 8-значне число, порядок рік (4 цифри), місяць (2 цифри) і день (2 цифри).

Таким чином, відповідно до вимог митного законодавства КНР експортер не повинен заповнювати графу «дата експорту» експортної митної декларації, тому доводи митного органу в цій частині є безпідставними.

Щодо відсутності належних відомостей, які підтверджують заявлені числові значення митної вартості та розрахунку митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ТОВ «АРТІ» (як Покупець) уклало з «SHANGHAI SHOUHUO RUBBER & PLASTIC CO., LTD» (як Постачальником) контракт № ARSH-0917 від 11.09.2017 (надалі Контракт).

Відповідно до п. 1.1. Контракту Постачальник зобов`язується виготовити та передати у власність Імпортеру гумотехнічні вироби (надалі - Товар), а Імпортер зобов`язується прийняти та оплатити товар у відповідності до умов цього Контракту.

Відповідно до п. 1.2. Контракту найменування, номенклатура, кількість, одиниця виміру Товару відображається Імпортером для кожної партії Товару у замовленні.

Замовлення і ціна Товару узгоджуються Сторонами в Інвойсах та/або у Проформах-Інвойсах.

Відповідно до п. 4.1. Контракту поставка Товару здійснюється морським транспортом на умовах FOB-Нінгбо, Китай або FOB-інший порт, Китай з додаванням транспортних витрат за домовленістю Сторін (ІНКОТЕРМС 2010). Моментом (датою) поставки по цьому Контракту є дата навантаження Постачальником Товару, який пройшов митне очищення для експорту, на судно, вказане Імпортером, з цього моменту до Імпортера переходять всі ризики зі втрати або пошкодження Товару, а також зобов`язання нести всі витрати, пов`язані із Товаром.

Згідно з п. 4.2. Контракту (у редакції Додаткової угоди № 6 від 17.12.2022 до Контракту ARSH-0917 від 11.09.2017) Постачальник зобов`язується здійснити поставку Товару не пізніше 60 (шістдесяти) днів з моменту узгодження Сторонами Проформи-Інвойсу. Датою поставки вважається дата завантаження Товару на борт судна, вказаного Імпортером.

Відповідно до п. 5.1. Контракту ціна Товару, що постачається, вказується у Інвойсах

та/або у Проформах Інвойсах на кожну партію та включає вартість пакування та маркування Товару, а також вартість навантаження, доставки в порт, експортні формальності та завантаження на борт судна (п. 5.1 у редакції Додаткової угоди № 6 від 17.12.2022)

Пунктом 5.2. Контракту визначено,що ціни, виставлені у підтвердженій проформі- інвойс, залишаються незмінними.

Відповідно до п. 5.3. Контракту загальна сума Контракту складається з суми Специфікацій та/або Інвойсів, за якими було поставлено Товар протягом строку дії цього Контракту.

Виходячи з вищезазначених умов Контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017 та додаткових угод до нього, остаточна вартість продукції зазначається в наступних документах:

проформі-інвойсі № LLA240314 від 14.03.2024;

комерційному інвойсі №?SHB240314 від 03.06.2024.

Ці документи містять ідентичну інформацію щодо ціни товарів 30297,00 дол. США.

Ця ж вартість зазначена у графі 22 №?24UA39U8 від 09.09.2024, за якою було відмовлено у митному оформленні.

Відповідно до п. 6.3. Контракту Імпортер здійснює 30 % передоплату перед виробництвом відповідно до Проформи Інвойсу, погодженого із Постачальником, та баланс 70% відповідно до Комерційного Інвойсу, після отримання Коносаменту, отриманого шляхом факсимільного зв`язку або електронного зв`язку або інші умови оплати можуть бути узгоджені в Проформі Інвойсі на кожну окрему партію.

Сторони узгодили проформу-інвойс № LLA240314 від 14.03.2024, у якій зазначено, що

термін оплати 100% оплата перед відправкою. Коносамент № UTRUST24052306 датовано 03.06.2024.

Відповідно до банківського документу (MUR) № 0524 Позивач 24.05.2024

сплатив за товар 30?297,00 дол.?США.

Отже, сума, фактично сплачена за товар становить 30 297,00 дол.?США, що відповідає сумі, зазначеній у проформі-інвойсі та комерційному інвойсі.

Виходячи з вищенаведеного, суд робить висновок, що Сторони не порушили умов контракту № ARSH-0917 від 11.09.2017, а надані до митного оформлення документи не містять числових розбіжностей щодо ціни імпортованого товару.

Частиною 10 ст. 58 МК України визначено витрати, які декларант повинен додатково включити до ціни товару при визначені митної вартості товарів. З цих витрат Позивач мав включити лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку, витрати понесені покупцем у вигляді комісійної та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю.

Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:

- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;

- банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;

- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Суд вказує, що Митний кодекс України не містить вичерпного переліку документів, які підтверджують витрати на транспортування, а також вони не визначають види доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів. Таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі № 804/16533/14 від 31.05.2019.

Для підтвердження витрат відповідно до ч. 10 ст. 58 МК України Позивач подав до митного оформлення наступні документи:

-рахунок-фактуру № 3401 від 03.09.2024 від ФОП ОСОБА_3 ;

-рахунок на оплату № 3436 від 06.09.2024 від ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»;

- довідку про транспортні витрати № 1713 від 09.09.2024 від ФОП ОСОБА_3 ;

- довідку про транспортні та складські витрати № 0609-2 від 06.09.2024 від ТОВ «ХІЛЛДОМ ЛОГІСТІКС»;

-заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 3104 від 03.09.2024 між ТОВ «АРТІ» та ФОП ОСОБА_3 ;

-договір № 010622-15 від 01.06.2022 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та «Seacall Sp.z. o.o».

-договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118 від 04.01.2018 між ТОВ «Хіллдом Логістікс» та ТОВ «АРТІ»;

- договір на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 55-3 від 29.11.2016 між ФОП ОСОБА_3 та ТОВ «АРТІ»;

- договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 330-Е від 10.05.2017 між ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_4 ;

-договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 875-П від 20.04.2023 між ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_1 ;

- договір транспортного еспедирування № 200922-1 від 20.09.2022 між ФОП ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 ;

- лист компанії «Seacall Sp. z. o.o.» від 01.02.2024 та його переклад українською мовою;

- лист компанії «Seacall Sp. z. o.o.» від 03.01.2024 та його переклад українською мовою.

Для доставлення товару з Китаю до Польщі Позивач (як Замовник) 04.01.2018 уклав з ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Виконавцем) договір про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів № 204018-118.

Відповідно до п. 1.1. договору № 204018-118 Виконавець зобов`язується за відповідну плату та за рахунок Замовника надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів морським, автомобільним, залізничним, авіаційним транспортом, а також перевезення у великотоннажних контейнерах і додаткові послуги, необхідні для організації таких перевезень вантажу.

Згідно з п. 2.1.2. договору № 204018-118 Виконавець укладає від свого імені договори з портами, перевізниками, складами, судноплавними компаніями, їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями на перевезення, перевалку, зберігання вантажів та необхідні додаткові роботи та послуги, в т.ч. переупакування, перемаркування, ремонт тари, завантаження та розвантаження контейнерів, відбір проб та зразків, зважування, фумігацію, дезактивацію, визначення кількості та якості, сертифікацію та страхування вантажів і контейнерів.

Відповідно до п. 3.1. договору № 204018-118 вартість послуг зазначається у рахунках

Виконавця.

Згідно з п. 3.2. договору № 204018-118 ціна Договору складає сукупність платежів зі сплати належної плати Виконавцю та витрат, понесених Виконавцем в інтересах Замовника в цілях виконання цього Договору.

Відповідно до п. 3.3. договору № 204018-118 оплата робіт та послуг здійснюється Замовником протягом 14 календарних днів з часу пред`явлення рахунку. Рахунки, що пред`являються Виконавцем за цим Договором, можуть направлятися засобами електронної пошти, факсимільним зв`язком, за допомогою поштових служб або вручаються особисто представнику Клієнта.

Відповідно до п. 3.5. договору № 204018-118 Виконавець оплачує перевезення та інші послуги третіх осіб з коштів за рахунок і за дорученням Замовника (вантажоодержувачів, вантажовідправників та інших осіб).

Виконавець 06.09.2024 виставив Замовнику рахунок на оплату № 3436, за умовами якого сплаті підлягали: морський фрахт за межами митної території України: Нінгбо, Китай Гданськ, Польща (181 277,27 грн.), навантажувально-розвантажувальні роботи за межами території України (17 257,38 грн.), автодоставка м. Гданськ (10 272,25 грн.), оформлення транзитної ВМД за межами митної території України (8 710,87 грн.), перевантаження за межами митної території України (8 957,40 грн.), експедиторська винагорода на території України (2 907,36 грн.). Загальна вартість наданих послуг становить 229 382,53 грн. без ПДВ та сума ПДВ 581,47 грн.

Також, Виконавець 06.09.2024 видав Замовнику довідку про транспортні та складські витрати № 0609-2, за якою вартість морського фрахту за маршрутом Нінгбо, Китай Гданськ, Польща складає 181 277,27 грн. без ПДВ, локальні витрати, а саме: навантажувально-розвантажувальні роботи, оформлення транзитної декларації, доставка вантажу на перевантаження, перевантаження контейнеру за межами території України (м. Гданськ, Польща) складає 45 197,90 грн. без ПДВ.

Оскільки за умовами Договору оплата здійснюється протягом 14 днів, а рахунок виставлений 06.09.2024, то строк на оплату наданих послуг спливав 20.09.2024, тому на момент митного оформлення (09.09.2024) оплата не ще здійснювалася.

Для зберігання товарів у Польщі ТОВ «Хіллдом Логістікс» (як Замовник) уклало з Seacall Sp.z o.o (як Виконавцем) договір № 010622-15 від 01.06.2022.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 010622-15 цей договір регулює взаємовідносини сторін при виконанні Виконавцем заявок Замовника на організацію перевантаження вантажу з морського контейнера, який прибуває в порт Гданськ або Гдиня у вантажному автомобілі, а також при виконані комплексу послуг, пов`язаних з обробкою вантажу у порті Гданськ або Гдиня, а також організацію автоперевезення вантажу або контейнеру.

Відповідно до п. 1.3. Договору № 010622-15 у рамках своєї господарської діяльності Виконавець діє від свого імені в інтересах Замовника.

Для перевантаження товару з контейнеру в автомобіль Seacall Sp.z o.o., яке у свою чергу уклало угоду зі складом у Польщі Langowski Logistics Magazyn вул. Kontenerowa 21, Gdansk, що підтверджується листом від Seacall Sp.z o.o від 01.02.2024. Аналогічний склад зазначено у автотранспортній накладній № 4432 від 06.09.2024 у графі 22 «Підпис та штамп відправника».

Для поставки товару з Польщі до України Позивач (як Замовник) 29.11.2016 уклав із ФОП ОСОБА_3 (як Експедитор) договір на транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 55-3.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 55-3 Експедитор зобов`язується надавати Замовникові послуги з організації перевезень вантажів Замовника та забезпечувати оптимальне транспортно-експедиторське обслуговування автомобільним транспортом на умовах цього Договору та підписаних Сторонами Заявок, а Замовник зобов`язується оплатити ці послуги. На умовах цього договору здійснюється організація перевезень вантажів Замовника автомобільним транспортом, що належить залученим Експедиторам Перевізникам у внутрішньо-міському міжміському і міжнародному сполученнях за цінами, які встановилися на транспортному ринку.

Згідно з п. 2.1 Договору № 55-3 Замовник подає Експедитору «Заявку на перевезення».

Відповідно до п. 6.4. Договору № 55-3 розрахунки за договором здійснюються Сторонами у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Виконавця протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами відповідної Заявки (але не раніше дати розвантаження), якщо інше не зазначено в Заявці.

Позивач 03.09.2024 видав Експедитору заявку на перевезення вантажу в міжнародному сполученні № 3104 до договору № 55-3 від 29.11.2016: маршрут перевезення м. Гданськ, Польща м. Київ, Україна; вартість перевезення 2 050 Євро; Строк та умови оплати безготівковий розрахунок в день вивантаження за сканованими копіями документів; місце завантаження вул. Kontenerowa 21, Gdansk.

Виконання Заявки № 3104 ФОП ОСОБА_3 (Замовник/Експедитор 1) здійснювала на підставі договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 330-Е від 10.05.2017, укладеного з ФОП ОСОБА_4 (Експедитор 2) Відповідно до п. 1.2. договору № 330-Е Замовник (Експедитор 1) залучає Експедитора 2 для здійснення перевезення автомобільним транспортом вантажів, які належать Клієнтам (Замовникам послуг Експедитора 1), по території України та/або іноземних держав.

Відповідно до п. 1.3. договору № 330-Е Експедитор 2 зобов`язується прийняти у встановлені строки вантаж, доставити ввірений йому вантаж в пункт призначення в установлений в Заявці строк та передати його уповноваженій на отримання вантажу особі, у відповідності до Заявки, що погоджена Сторонами, а Замовник (Експедитор 1) зобов`язується сплатити за перевезення вантажів встановлену у Заявці плату.

Також, згідно з умовами договору № 330-Е (п.5 Договору № 330-Е) Експедитор 2 має право укладати договори з третіми особами для виконання взятого на себе зобов`язання по перевезенню вантажу.

ФОП ОСОБА_4 (як Замовник/Експедитор) у свою чергу уклала 20.04.2023 з ФОП ОСОБА_1 (як Перевізником) договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 875-П.

Відповідно до п. 1.2. договору № 875-П Замовник (Експедитор) залучає Перевізника для здійснення перевезення автомобільним транспортом вантажів, які належать Клієнтам (Замовникам послуг Експедитора), по території України та/або іноземних держав.

Відповідно до п. 1.3. договору № 875-П Перевізник на підставі заявок Замовника (Експедитора) здійснює перевезення вантажу власним автотранспортом або організовує перевезення вантажів із залученням третьої сторони, при цьому перевізник виступає як Експедитор 2.

ФОП ОСОБА_1 (Експедитор) у свою чергу залучила до здійснення перевезень ФОП ОСОБА_2 (Перевізник) відповідно до договору транспортного експедирування організації перевезення вантажів № 200922-1 від 20.09.2022.

Відповідно до п. 1.1 договору № 200922-1 в порядку та на умовах, визначених цим Договором, одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезення вантажу.

ФОП ОСОБА_2 вказаний у графах 16 «Перевізник» та 23 «Підпис та штамп перевізника» автотранспортної накладної № 4432 від 06.09.2024.

За надані послуги перевезення вантажу з м. Гданськ, Польща до м. Київ, Україна ФОП ОСОБА_3 03.09.2024 виставила Позивачу рахунок на оплату № 3104, за умовами якого сплаті підлягали: транспортно-експедиційні послуги за межами України (м. Гданськ 80-601 Gdansk (Польща) - м / п Корчова - Краківець) 51 000,00 грн.; транспортно-експедиційні послуги на території України (м/п Краківець м. Київ) 41 393,00 грн, винагорода експедитора 1 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг становить 93 393,00 грн.

Також ФОП ОСОБА_3 09.09.2024 видала Позивачу довідку про транспортні витрати №?1713, за якою вартість перевезення вантажу за маршрутом м. Гданськ (Польща) - м/п Корчова - Краківець складає 51 000,00 грн, а за маршрутом м/п Корчова - Краківець м. Київ, Україна 42 393,00 грн., в т.ч. винагорода експедитора 1 000,00 грн.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що Декларант надав до митного оформлення достатній пакет транспортних документів для встановлення взаємозв`язку між усіма суб`єктами господарювання, які здійснювали доставку товару з Китаю до України.

Числові значення передбачених ч. 10 ст. 58 МК України витрат підтверджені наступними документами:

1. Рахунком на оплату № 3401 від 03.09.2024.

2. Рахунком-фактурою № 3436 від 06.09.2024.

3. Довідкою про транспортні витрати № 1713 від 09.09.2024.

4. Довідкою про транспортні та складські витрати № 0609-2 від 06.09.2024.

Виходячи зі змісту цих документів, Позивач зобов`язаний був включити до митної вартості товарів лише витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку, витрати понесені покупцем у вигляді комісійної та брокерської винагороди, за винятком комісійних за закупівлю у розмірі 277 475,17 грн.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 651 від 30.05.2012, у МД на імпорт товарів у графі 12 «Відомості про вартість» зазначається у валюті України сума наведених у графах 45 ЄАД і додаткових аркушів митних вартостей задекларованих товарів.

У МД на імпорт у графі 22 «Валюта та загальна сума за рахунком» у лівому підрозділі наводиться відповідно до класифікації валют літерний код валюти, у якій складено рахунки-фактури (інвойси) або інші документи, які визначають вартість товару. У правому підрозділі графи зазначається сума наведених у графах 42 ЄАД і додаткових аркушів МД фактурних вартостей задекларованих товарів у валюті, код якої зазначений у лівому підрозділі графи (або сума фактурних вартостей за ЄАД і аркушами специфікації).

У МД на імпорт у графі 42 «Ціна товару» з точністю до чотирьох знаків у дробовій частині наводиться фактурна вартість товару у валюті, в якій складені рахунки або інші документи, які визначають вартість товару.

У МД на імпорт у графі 45 «Коригування» зазначається у валюті України митна вартість товару, визначена Декларантом самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом.

Позивач у МД 24UA39U8 від 09.09.2024 у графі 12 зазначив, що митна вартість імпортованих товарів станом на момент подачі МД складає 1 520 161,16 грн.

У графі 22 зазначено, що вартість товару становить 30 297,00 дол. США. У графі 23 зазначено встановлений Національним банком України курс валюти дол. США до гривні станом на 09.09.2024 41,0168.

Позивачем було включено вартість перевезення товару до державного кордону України у розмірі 277 475,17 грн., що підтверджується наступними розрахунками наведеними у Таблиці розрахунку включення транспортних витрат до митної вартості імпортованих товарів (Додаток № 56 у списку додатків).

Таким чином, на думку суду, Позивач надав до митного оформлення усі документи, які документально підтверджують числові значення митної вартості товару, а також аргументовано додав до митної вартості товарів витрати на транспортні послуги за доставлення товарів до місця ввезення на митну територію України.

Виходячи з вищенаведеного посилання Відповідача на відсутність документального підтвердження числового значення складових митної вартості товарів є безпідставним та спростовується наданими до митного оформлення документами.

Щодо запиту додаткових документів.

Усі документи, що підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України, Позивач надав Відповідачу разом з МД № 24UA39U8 від 09.09.2024.

Позивач наголошує, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Аналогічна правова позиція щодо витребування митницями

додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості товару викладена Верховним Судом в постановах від 04.04.2018 по справі №826/27058/15, від 14.06.2022 по справі № 809/257/17.

Натомість, як встановлено судом, Відповідач у повідомлення № 4f90ab80-01fb-4ecf-8d33-110f6f3f9e04 від 09.09.2024 витребував копії документів, які вже були йому надані разом з МД № 24UA39U8 від 09.09.2024 або, які неможливо надати відповідно до умов контракту купівлі-продажу та законодавства України .

Такі дії Відповідача свідчать про поверхневе ознайомлення ним з наданими до митного оформлення документами, що свідчить про безпідставність застосування ним визначених недоліків, оскільки вони спростовуються наданими Відповідачу документами.

Основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України, а саме статтею 53, заборонено. Водночас, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Відповідна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі № 815/5791/17, від 13.08.2020 у справі № 815/3451/16.

Таким чином, Позивач надав до митного оформлення разом з МД № 24UA39U8 від 09.09.2024 всі основні документи, які підтверджують митну вартість товару, а також більшість документів, які Відповідач витребував повторно, що свідчить про поверхневе ознайомлення останнім з наданими до митного оформлення документами.

Щодо використання Відповідачем 6-го (резервного) методу визначення митної вартості товару.

У рішенні про коригування митної вартості Відповідач зазначив, що відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2?4 ст. 53 МК України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МК України.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості.

Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості для товару була МД № 24UA31U5 від 15.07.2024, де митна вартість товару зі схожими характеристиками становить 2,4156 дол. США за кг.

У Держмитслужбі України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення. Тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд (постанова від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16?а).

Відповідно до п. 2.1. Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за № 883/21195, у графі 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зокрема зазначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Приймаючи рішення про визначення митної вартості імпортованого Позивачем товару за другорядним резервним методом, Відповідач не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст.55 МК України.

Крім того, посилання Відповідача на те, що декларант не подав документи, визначені ч. 2-4 ст. 53 МК України для підтвердження заявленої митної вартості є безпідставними.

Відповідач, на думку суду, під час митного оформлення мав змогу перевірити числові значення митної вартості товарів, оскільки вони базувалися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що було доведено у позовній заяві. Тому його посилання на невиконання Декларантом вимог п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України є безпідставним та такими, що спростовуються наданими разом з позовною заявою доказами.

Верховний Суд у постанові від 05.05.2022 у справі № 2040/6019/18 вказав, що наявність у автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за більшою вартістю, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за другорядними методами, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги постачань, сезонність, наявність знижок тощо), що безпосередньо не свідчить про наявність порушень із боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого Позивачем товару за резервним методом, Відповідач не надав пояснення щодо корегувань на обсяг партії, не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом визначено таку вартість товару, що є порушенням ст. 55 МК України.

У рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Посилання у рішенні про коригування митної вартості лише на номери митних декларацій як на джерела цінової інформації не свідчить про належне обґрунтування митним органом можливості правоможності щодо митної вартості за резервним методом. Такі міркування узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.08.2018 у справі № 804/1755/17 та від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020.

Щодо картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024.

Відповідно до положень ст. 256 МК України відмова у митному оформленні це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Аналогічна вимога до змісту картки відмови міститься в п. 8.1. та п. 8.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 (далі - Порядок № 631). Зокрема, картка відмови складається для завершення митного оформлення, посадовою особою митного органу, якою прийнято рішення про відмову. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Спірна картка відмови не містить обґрунтування причин відмови в митному оформленні. Відповідач не зазначив, які саме вартісні показники складових митної вартості по товару є непідтвердженими та які відомості про митну вартість товару є неповними.

Відповідач у картці відмови лише зазначає, що підставою відмови в митному оформленні товарів є винесення рішення про коригування митної вартості № UA209000/2024/00536/2 від 10.09.2024.

Також Позивач довів у позовній заяві, що ним було подано до митного оформлення передбачені ч. 2-4 ст. 53 МК України документи, а також наявність у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.

Виходячи з вищенаведеного,суд робить виновок, що Відповідач безпідставно видав Позивачу картку відмови в митному оформленні товарів.

Таким чином, наведені вище порушення в сукупності вказують на необґрунтоване та формальне прийняття Відповідачем відмови в митному оформленні та рішення про коригування митної вартості товарів, що є підставою для визнання їх протиправними та скасування.

Щодо стягненняя витрат на професійну правничу допомогу.

Судом встановлено,що Позивач звернувся за правовою допомогою до Адвокатського об`єднання «Роланд».

Між сторонами було укладено додаткову угоду № 60 від 16.09.2024 до Договору про надання правової допомоги № 2021/03/03 від 22.03.2021. На підставі зазначеного Договору було видано ордер: серія АХ № 1211944 від 30.09.2024 адвокату АО «Роланд» Сільченку Сергію Олександровичу.

Пунктом 2 Додаткової угоди визначається обсяг послуг, що надаються. Сторони у пункті 5.1. Додаткової угоди визначили суму винагороди (гонорару) в розмірі 10?000,00 грн. яка сплачується протягом 5 календарних днів з моменту підписання Додаткової угоди на підставі рахунку Адвокатського об`єднання. Позивач сплатив винагороду (гонорар) у розмірі 10 000,00 грн. за платіжною інструкцією № 19889 від 20.09.2024 на підставі рахунку № 86 від 20.09.2024.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зазначає, що згідно ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однак, проаналізувавши наведене та дослідивши матеріали справи, суд зазначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 5000,00 грн.

Проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу .

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог підприємства позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (шосе Салтівське, буд. 67-А,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61038, ) до Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Костюшка Т., буд. 1,м. Львів,79000, ) про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови- задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів N° UA209000/2024/000536/2 від 10.09.2024.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209190/2024/000486 від 10.09.2024.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України (вул. Костюшка Т., буд. 1,м. Львів,79000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТІ" (шосе Салтівське, буд. 67-А,м. Харків,Харківський р-н, Харківська обл.,61038, ) сплачений судовий збір у сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн.00 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.