Справа № 500/6237/24
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6237/24

12 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до відділу обслуговування громадян №12 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

18 вересня 2024 року позивач за принципом екстериторіальності отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення про відмову у перерахунку пенсії із причини виявленої розбіжності по батькові в документах заявниці, а саме: згідно паспорта серії НОМЕР_2 виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 26.03.1999 зазначено - ОСОБА_3 , у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_3 від 19.01.1980 - ОСОБА_4 .

Позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, у зв`язку із чим змушена звернутися до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 18.10.2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 28.10.2024. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

06 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону № 1058 (далі - заява від 06.09.2024).

На виконання принципу екстериторіальності вказана заява розглянута Головним управлінням.

За результатами розгляду заяви Позивача від 06.09.2024, 12.09.2024 Головним управлінням прийнято рішення № 49 про відмову в проведені перерахунку пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю права.

Головне управління вважає прийняте рішення про відмову законним, прийнятим з дотриманням норм діючого законодавства, а тому таким, що скасуванню не підлягає.

Обґрунтування правомірності прийнятого рішення про відмову.

В пенсійні справі та додатково додані до заяви від 06.09.2024, зокрема, такі документи:

паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 26.03.1999 (далі паспорт);

свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 від 19.01.1980 (далі - свідоцтво)

При розгляді вказаних документів встановлено, що у паспорті по-батькові позивача зазначено: ОСОБА_5 , у той час, як у свідоцтві: ОСОБА_6 , наявна розбіжність не дозволяє встановити Позивачеві право на перехід на інший вид пенсії на пенсію по втраті годувальника» відповідно до Закону № 1058 за померлого ОСОБА_2 .

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач з 12.06.2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком.

05 вересня 2024 року позивач звернулась до відділу обслуговування громадян №12 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

18 вересня 2024 року позивач за принципом екстериторіальності отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області рішення про відмову у перерахунку пенсії із причини виявленої розбіжності по батькові в документах заявниці, а саме: згідно паспорта серії НОМЕР_2 виданий Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 26.03.1999 зазначено - ОСОБА_3 , у свідоцтві про одруження серії НОМЕР_3 від 19.01.1980 - ОСОБА_4 .

Не погодившись із таким рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Визначаючись щодо спірних правовідносин, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України №1058-IV.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України №1058-IV, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до ст.5 Закону України №1058-IV, цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Приписами ст.8 Закон України №1058-IV передбачено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною 2 статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині 2 цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Аналіз наведених норм Закону №1058-IV свідчить, що право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника мають, зокрема чоловік або дружина, які є непрацездатними та були на повному утриманні померлого годувальника.

Закон №1058-IV пов`язує право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника із статусом члена сім`ї померлого годувальника, до яких відноситься, з-поміж інших категорій осіб, одне із подружжя - чоловік чи дружина.

Статтею 37 Закону передбачено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника, зокрема на одного непрацездатного члена сім`ї призначається у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, обчисленого відповідно до статей 27,28 Закону №1058.

Частина 2 статті 39 Закону №1058-IV визначає коло осіб, які вважаються непрацездатними і мають право на такий вид пенсії. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 39 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Згідно Постанови правління Пенсійного фонду України "Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №22-1 від 25.11.2005 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника необхідно подати такі документи:

1) трудова книжка померлого годувальника або документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, підтвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637.

2) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

3) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

4) довідка про склад сім`ї померлого годувальника та копії документів, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (за наявності);

5) свідоцтво органу ДРАЦС про смерть годувальника або рішення суду про визначення його безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

7) документи про місце проживання (реєстрації);

8) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до пункту 4.1, 4.2 розділу IV Порядку передбачено, що заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до статті 38 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Як видно з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 19.01.1980 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №1, 19.01.1980 уклали шлюб ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким присвоєні прізвища після укладення шлюбу - ОСОБА_8 . Таке ж по батькові позивача зазначено і у свідоцтві про народження, виданому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області 14 грудня 1962 року, і у свідоцтві про восьмирічну освіту, виданому 14.06.1978 року, і у дипломі серії НОМЕР_4 , виданому у м. Бучач, 20.07.1981 року, і у свідоцтві про загальнообов`язкове державне соціальне страхування № НОМЕР_5 видане Пенсійним фондом України, 29.09.2002 року, і у трудовій книжці серії НОМЕР_6 та з урахуванням факту, що 12.06.2014 року на підставі даної трудової книжки де зазначено по батькові « ОСОБА_6 » Пенсійним Фондом України позивачці було призначено пенсію, що не враховано відповідачем при прийнятті оспорюваного рішення.

Відповідно до паспорта позивача, виданого Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області 26.03.1999, її по батькові зазначено « ОСОБА_5 ».

Однак, суд зазначає, що як вбачається з доданого до матеріалів справи копії словника- довідника «Власні імена людей» (3-тє видання, виправлене), за редакцією В.М. Русанівського, виданого Науковою думкою, м. Київ, у 2005 році, чоловіче ім`я Йосип також застосовується в українському правописі як Йосиф.

Позивач у свідоцтві про укладення шлюбу, виданого 19.01.1980 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області, ОСОБА_7 , якій присвоєно прізвище після укладення шлюбу - « ОСОБА_8 », та ОСОБА_1 , на ім`я якої Чортківським РВ УМВС України в Тернопільській області від 26.03.1999 видано паспорт, є однією і тією ж особою, у зв`язку з чим розбіжності у написанні по батькові позивача у первинних документах, які встановлюють її особу - у паспорті, та особу дружини померлого ОСОБА_2 у свідоцтві про укладення шлюбу не є перешкодою у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем при прийнятті даного рішення не враховано, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист (правова позиція Верховного Суду, викладена у рішенні від 30.09.2019, справа №638/18467/15-а).

Розбіжність у по батькові не може бути підставою для відмови у переведенні на пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Судом встановлено, що позивачем було надано повний перелік документів для переведення на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, у зв`язку із чим відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області оформлена рішенням є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, належним чином не заперечені відповідачем, а тому підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (частина перша статті 139 КАС України).

Оскільки, позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 1211.20 грн. згідно квитанції від 19.09.2024.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити переведення ОСОБА_1 з призначеної пенсії на пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 з 05 вересня 2024 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн (одна тисяча двісті одинадцять) 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Валентини Крицак, 6,м. Херсон,Херсонський р-н, Херсонська обл.,73028 код ЄДРПОУ/РНОКПП 21295057).

Головуючий суддя Подлісна І.М.