Справа № 162/1133/24
Суддя: Савич А. С.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 162/1133/24
Провадження № 2-а/162/86/2024
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 грудня 2024 року селище Любешів

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Савич А.С., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі Позивач) 10.12.2024 подав до суду адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 , Відповідач) про скасування постанови серії ВН № 664 від 18.11.2024 за справою про адміністративне правопорушення.

Позивач просить поновити йому пропущений строк звернення до суду, оскільки розгляд справи відповідачем проведений без його участі, жодних викликів на розгляд справи позивачу не надходило. З копією оскаржуваної постанови він ознайомився 07.12.2024, коли отримав її копію.

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам КАС України, суд вважає, що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, з підстав невідповідності вимогам ч.6 ст. 161, ч. 2 ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як убачається із доданої до позовної заяви копії оскаржуваної постанови ВН № 664, постановленої начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , вона датована 18.11.2024.

Таким чином, останнім днем звернення до суду із вказаним позовом щодо

постанови ВН № 664 було 28.11.2024.

Утім, позивач звернувся з цим позовом лише 10.12.2024, тобто, з пропуском десятиденного строку для звернення до суду з адміністративним позовом.

У позовній заяві позивач вказує про те, що 30.10.2024 він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 для оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та подав відповідні документи, що підтверджують право на таку відстрочку. Зазначає, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП, у якому містились відомості про розгляд даної справи про адміністративне правопорушення, однак жодних викликів на її розгляд йому не надходило.

Як було зазначено за ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови). Особливістю перебігу строку, встановленого зазначеною нормою, є те, що він розпочинається з дня ухвалення суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, в аспекті цієї справи з дня ухвалення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постанови ВН № 664.

Згідно з ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. §33 рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» (заява №45783/05).

ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»/«Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» (заява №28090/95) зазначив, що правила стосовно строків оскарження, безсумнівно, мають на меті забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні очікувати, що ці правила будуть застосовуватися (§45).

Стосовно строків в адміністративному процесі Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.10.2023 (справа №990/139/23, провадження №11-133заі23) вказала таке:

«Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, унаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо його прийнято за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день точно встановити неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому сполуку «повинна була дізнатися» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод, щоб дізнатися, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Отже, реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою у межах строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача. Позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізувати своє право на звернення до суду в межах строків такого звернення, адже нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою».

З матеріалів справи слідує, що 30.10.2024 щодо позивача у його присутності було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210 КУпАП. Під час складення протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, як особі, яку притягують до адміністративної відповідальності, у тому числі й право на оскарження постанови. Окрім того, позивачу в цьому протоколі було повідомлено про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться о 10 год 30 хв 18.11.2024 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за відповідною адресою і надано позивачу копію протоколу, про що свідчать його особисті підписи у вказаному протоколі (а.с. 9).

Тож позивач був своєчасно, належним чином повідомлений про місце та час розгляду його справи про адміністративне правопорушення, а також про його право оскаржити постанову у справі.

Отже позивач не міг не знати, що стосовно нього ІНФОРМАЦІЯ_2 18.11.2024 буде розглядати справу про адміністративне правопорушення й з високою вірогідністю (ураховуючи зміст протоколу від 30.10.2024) щодо нього буде ухвалено постанову.

Відповідно до ч.1 ст. 258 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи; копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Особа, повідомлена у встановлений законом спосіб про місце та час розгляду її справи про адміністративне правопорушення, з метою належного захисту своїх прав і свобод має ураховувати вимоги законодавства й вчиняти відповідні дії, зокрема з`явитися на розгляд справи про адміністративне правопорушення, яке розглядається щодо неї, крім випадків, коли це неможливо з поважних причин, або вжити інших ефективних заходів для свого захисту.

Суд зазначає, що у справі відсутні докази щодо поважності відсутності позивача 18.11.2024 в ІНФОРМАЦІЯ_3 під час ухвалення постанови ВН №664.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач пропустив передбачений ч.2 ст. 286 КАС України строк звернення до суду з позовом, а підстави, вказані ним у заяві, не вбачає поважними.

Як вказано в ч. 1 та ч. 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, позовну заяву слід залишити без руху, надавши можливість позивачу ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання ним цієї ухвали звернутися із повторною заявою про поновлення пропущеного строку та обґрунтувати нові підстави поважності пропуску строку звернення до суду, надавши відповідні докази у відповідності до вимог ч. 6 ст. 161 КАС України.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 286, 294 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Визнати зазначені позивачем причини пропуску процесуального строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення - неповажними.

Надати позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, який обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали, а саме: подати заяву про поновлення пропущеного строку та вказати інші підстави для поновлення строку звернення з цим адміністративним позовом із наданням доказів на підтвердження таких підстав.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява повертається позивачеві.

Копію цієї ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Любешівського районного суду

Волинської області А.С. Савич