Справа № 420/7817/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/7817/24

Перша інстанція: суддя Хурса О. О.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень про застосування штрафних санкцій від 13 лютого 2024 року №, № ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просила суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 13.02.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 6800 грн;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 13.02.2024 № про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що відносно ОСОБА_2 складений адміністративний протокол від 12.12.2023 ВАВ 978377 за ч.2 ст. 156 КУпАП та 28.12.2023 адміністративною комісією при виконавчому комітеті Дніпровської районної у м. Херсоні ради винесена постанова №126/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. Позивач вказувала, що адміністративний протокол відносно неї не складався, а тому оскаржувані рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій прийняті відповідачем без з`ясування всіх обставин правопорушення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року відмовлено у задоволені позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувані рішення податкового органу були прийняті на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 12.12.2023 серії ВАВ №978377, який був складений відносно ОСОБА_2 та за результатами розгляду якого адміністративною комісією виконавчого комітету Дніпровської у місті Херсоні ради була прийнята постанова №126/19від28.12.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладення штрафу у розмірі6800,00 грн.

Апелянт звертає увагу на те, що вказана постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Дніпровської у місті Херсоні ради була оскаржена до Херсонського міського суду Херсонської області (справа №766/125/24), який рішенням від 16.08.2024 вказану постанову скасував та закрив провадження у справі про адміністративне правопорушення. При цьому апелянт зазначає, що про оскарження постанови адмінкомісії було вказано в позовній заяві, але суд першої інстанції залишив це поза увагою. На думку апелянта рішення Херсонського міського суду херсонської області від 16.08.2024 у справі №766/125/24 фактично спростовує обставини наведені у протоколі про адміністративне правопорушення від 12.12.2023 серії ВАВ №978377, який податковим органом, без з`ясування всіх обставин, був покладений в основу оскаржуваних рішень про застосування штрафних (фінансових).

У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління ДПС у Полтавській області просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.

При цьому Головне управління ДПС у Полтавській області зазначає, що 16.01.2024 до ГУ ДПС у Полтавській області від ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі надійшов матеріал відділу поліції № 1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області відносно ФОП ОСОБА_1 , а саме з питання продажу неповнолітній особі слабоалкогольних напоїв у магазині-кафетерію, що належить ФОП ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки за приписами ч. 1 ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідини, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» забороняється продаж, слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18 років, до позивача була застосовані штрафні санкції відповідно до абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, за приписами якого до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР 6800 гривень.

При цьому Головне управління ДПС у Полтавській області вказує, що Порядком застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790 (далі Порядок № 790) визначений механізм застосування фінансових санкцій, передбачених ст. 17 ЗУ № 481/95-ВР. Відповідно до абз. 3 п. 5 Порядку № 790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансової санкції є: матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального.

Згідно надісланих матеріалів (Лист відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП у в Херсонській області від 05.01.2024 та Адміністративний матеріал відділу поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП у в Херсонській області за ч. 2 ст. 165 КУпАП, складений відносно громадянина(ки) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) та в зв`язку з порушенням вимоги ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР до ФОП ОСОБА_1 застосована штрафна санкція в розмірі 6800 гривень у відповідності до абзацу 14 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР, рішення про застосування фінансової санкції № від 13.02.2024 року.

Щодо підтвердження факту реалізації слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18-річного віку, відповідач звертає увагу на постанову Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 804/8054/17, в якій колегія суддів зазначає, що Закон України №481/95-ВР не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив правопорушення, в даному випадку - продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі (офіціант, бармен, продавець чи інший працівник господарської одиниці), а визначає, що необхідною умовою для відповідальності суб`єктів господарювання, передбаченої ч. 2 ст. 17 вказаного Закону, є факт реалізації алкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, й при цьому без наявності відповідної ліцензії

Також, відповідач вказує, що відсутність доказів на підтвердження продажу слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18-річного віку не може впливати на правомірність та обґрунтованість прийняття рішення ГУ ДПС у Полтавській області про притягнення ФОП ОСОБА_1 до фінансової відповідальності за абз. 14 ч. 2 ст. 17 Закону України № 481/95-ВР.

Стосовно продажу слабоалкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії, відповідач зазначає, що згідно ліцензійного реєстру ФОП ОСОБА_1 на дату здійснення реалізації слабоалкогольних напоїв (12.12.2023), не мала ліцензії на право роздрібної торгівлі слабоалкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 .

Головне управління ДПС в Полтавській області вказує, що відповідно до матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 978377 від 12.12.2023, відомо, що продаж слабоалкогольного напою відбувся за адресою місцезнаходження ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_1 . В той же час, ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (реєстраційний номер: 2300427, термін дії: з 20.09.2023 по 20.09.2024), видана суб`єкту господарювання ФОП ОСОБА_1 на адресу місця торгівлі АДРЕСА_3 , магазин-кафетерій. Таким чином, вищезазначене підтверджує факт реалізації слабоалкогольних напоїв ФОП ОСОБА_1 без наявності відповідної ліцензії.

Стосовно доводів щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій до позивача, без врахування того факту, що справа № 766/125/24 перебуває на розгляді Херсонського міського суду Херсонської області, відповідач зазначає, що правова оцінка у справі про адміністративне правопорушення не може бути єдиною і безумовною підставою для задоволення чи відмови у задоволенні розглядуваного позову. Не можна вважати обов`язковими обставини щодо діяння фізичної особи, встановлені під час розгляду справи про її проступок, при оцінці правомірності поведінки особи як суб`єкта господарювання.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що оскаржувані рішення прийняті на підставі матеріалів справи про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позовних вимог, проте як доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 28.05.2021, основним видом діяльності є: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (код КВЕД 47.11), що підтверджене витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 5-6).

ФОП ОСОБА_1 видана ліцензія на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами реєстраційний номер 2300380 від 18.09.2023 з терміном дії з 20.09.2023 до 20.09.2024, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , магазин-кафетерій та ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями реєстраційний номер 2300427 від 18.09.2023, з терміном дії з 20.09.2023 до 20.09.2024, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_3 , магазин-кафетерій (а.с. 7-10).

За результатами перевірки стану дотримання вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ 978377 від 12.12.2023 встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 23 ст. 15 та ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР.

В зв`язку з цим, відповідно до статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» відповідач прийняв рішення про застосування фінансових санкцій від 13.02.2024 №, .

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів обґрунтованості своїх позовних вимог, проте як відповідач належними та допустимими доказами підтвердив правомірність прийняття оскаржуваних в цій справі рішень

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 481/95-ВР (надалі Закон № 481/95-ВР).

Так, за правилами статті 15 Закону № 481/95-ВР, роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років (пункт 2 частини 1 статті 15-3 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 гривень; порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6 800 грн (абзаци 5, 9 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР).

Отже, Закон №481/95-ВР забороняє здійснювати продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів особам, які не досягли 18-ти років, а також здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями (крім столових вин) за відсутності відповідної ліцензії. У разі здійснення зазначеної діяльності до суб`єкта господарювання застосовується відповідна відповідальність.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, визначальним для вирішення питання застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій є саме факт реалізації алкогольних напоїв без наявності відповідних ліцензій та з порушенням встановленого порядку (в заборонених місцях, забороненими особами або забороненим особам тощо).

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 790 від 02.06.2003.

Відповідно до пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Суд першої інстанції правильно встановив, та підтверджено матеріалами справи, що підставою для прийняття оскаржуваних рішень від 13.02.2024 №, про застосування до позивача фінансових санкцій у виді штрафу в розмірі 17000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензії та 6800 грн. за реалізацію алкогольних напоїв особі, яка не досягла 18 років, є матеріали Відділу поліції № 1 РУП ГУНП в Херсонській області, якими зафіксовано факт продажу громадянкою ОСОБА_2 , яка перебуває на посаді продавця магазину-кафетерію ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років, та без наявності відповідної ліцензії.

Продаж продавцем ОСОБА_2 неповнолітньому слабоалкогольного напою підтверджується письмовими поясненнями самої ОСОБА_2 , в яких остання зазначила, що працює продавцем у магазині-кафетерії ФОП ОСОБА_1 за трудовим договором з ФОП ОСОБА_1 . Вказане також зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від 12.12.2023 ВАВ 978377 складеному відносно продавця магазина-кафетерія ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.; фотофіксацією, поясненнями неповнолітньої особи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Наведені матеріали були надіслані податковому органу, а їх копії надані до суду в електронному вигляді у якості додатку до відзиву на позовну заяву, що був поданий через електронний кабінет.

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції відхиляє доводи апелянта, про те що відносно апелянта адміністративні протоколи за ст. 156 ч. 2 КУпАП не складались та апелянт порушень закону не допускала. При цьому апеляційний суд зазначає, що відсутність протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності самої ФОП ОСОБА_1 , які не мають преюдиційного значення для суду, не впливає на оцінку спірних відносин та законність дій контролюючого органу під час прийняття спірного рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 156 ч. 2 КУпАП, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування, тобто фізична особа, в той час як відповідальність у виді штрафу, яка передбачена частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлена за порушення вимог даного Закону саме суб`єктами господарювання, в тому числі, фізичними особами-підприємцями.

Верховний Суд в постанові від 23.07.2020 по справі № П/811/1093/16 зазначив, що відсутність постанови про притягнення до адміністративної відповідальності як окремого документа не позбавляє суд під час розгляду справи на підставі встановлених ним обставин самостійно кваліфікувати поведінку фізичної особи-підприємця і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що у податкового органу були правові підстави для притягнення апелянта до відповідальності за порушення вимог ч. 23 ст. 15 та п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону № 481/95-ВР та застосування штрафних санкцій у розмірі 6800 грн. та 17000 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо судового оскарження постанови адміністративної комісії Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради № 126/19 від 28.12.2023, на яку, окрім іншого, послався суд першої інстанції, та її скасування, апеляційний суд зазначає таке.

Оскаржувані в цій справі рішення податкового органу були прийняті на підставі матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу від 12.12.2023 серії ВАВ №978377, який був складений відносно ОСОБА_2 та за результатами розгляду якого адміністративною комісією виконавчого комітету Дніпровської у місті Херсоні ради була прийнята постанова №126/19 від 28.12.2023 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 156 КУпАП та накладення штрафу у розмірі6800,00 грн.

При цьому, постанова адміністративної комісії №126/19 від 28.12.2023 була оскаржена в судовому порядку, в межах справи №766/125/24.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 16.08.2024 у справі №766/125/24, яке набрало законної сили 17.09.2024 (ЄДРСР №121291828), скасована постанова адміністративної комісії виконавчого комітету Дніпровської у місті Херсоні ради №126/19від28.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 6800,00 грн. за ст. 156 ч.2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрите.

Проте, зі змісту мотивувальної частини рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.08.2024 у справі №766/125/24, вбачається, що висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 . Суд дійшов виключно у зв`язку з тим, що відповідач під час розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення відносно позивача не дотримався вимог ст. 280 КУпАП, не перевірив чи мав місце факт вчинення адміністративного правопорушення, не витребував необхідні додаткові матеріали, які б свідчили про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП України, а сама оскаржувана постанова не містить належних обґрунтувань.

При цьому, відповідно до вступною частини рішення, відповідач адміністративна комісія Виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради відзиву на позовну заву ОСОБА_2 та усі наявні документи щодо предмету спору, не подала.

За наведених обставин, апеляційний суд зазначає, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 16.08.2024 у справі №766/125/24 не містить оцінки таких доказів, як адміністративні матеріали за ч. 2 ст. 156 КУпАП України стосовно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому, частиною 5 статті 78 КАС України, встановлено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Апеляційний суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 та ГУ ДПС в Полтавській області не брали участі у справі №766/125/24 та обставини, встановлені у справі №766/125/24 стосуються адмінкомісії, яка не дотрималась власної процедури в частині обґрунтування прийнятої постанови.

При цьому, податковий орган у загальному порядку спростував висновки, викладені у справі №766/125/24, належними та допустимими доказами адміністративними матеріалами, наданими до суду в повному обсязі.

За наведених обставин, оскільки порушення апелянтом, як суб`єктом господарювання, приписів Закон №481/95-ВР, підтверджено належними та допустимими доказами, дослідженими судом першої інстанції, апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на судове рішення в іншій справі №766/125/24.

Стосовно доводів апелянта щодо наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, апеляційний суд зазначає, що така ліцензія стосується місця торгівлі: АДРЕСА_3 , магазин-кафетерій, в той час як правоохоронними органами був встановлений факт роздрібної, торгівлі слабоалкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за адресою місцезнаходження апелянта, як фізичної особи-підприємці, за відсутності у апелянта відповідної ліценції на вказане місце торгівлі.

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 72-78, 90, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325. 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року у справі № 420/7817/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.12.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький