Справа № 753/19723/24
Суддя: Маркєлова В. М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-а/753/226/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Маркєлової В.М.,

за участю секретаря судового засідання Овчаренко К.А.,

представника позивача - адвоката Віницького В.О.,

розглянувши адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Віницький Віктор Олександрович, звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до 1. Управління патрульної поліції у м. Києві, 2. Капрала поліції 2 взводу 6 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Дороніча Валентина Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до протокола автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2024 для розгляду справи визначено суд у складі головуючого судді Маркєлової В.М.

Ухвалою від 25.10.2024 суд залишив позовну заяву без руху, з огляду на її невідповідність вимогам, викладених у ст. 160, 161 КАС України; надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу необхідно було:

- уточнити склад відповідачів - шляхом подачі клопотання про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача/або надати суду позовну заяву в новій редакції - з копіями для всіх відповідачів;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 605,60 грн за реквізитами, які зазначені на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва та його копію для відповідача. Копії документів повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог ст. 43, 95 ЦПК України.

29.10.2024 адвокат Віницький В.О., який представляє інтереси ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку подав заяву про усунення недоліків, до якої приєднав позовну заяву в новій редакції та квитанцію про сплату судового збору.

Після усунення позивачем недоліків позову, ухвалою від 11.11.2024 суд відкрив провадження у справі, постановив здійснювати розгляд справи за правилами ст. 286 КАС України з повідомленням учасників справи відповідно до ст. 268 КАС України у відкритому судовому засіданні 11.12.2024 о 12 год. 30 хв., установив відповідачу строк до до 11.12.2024 для подання відзиву на позовну заяву у порядку та з дотриманням вимог ст. 269 КАС України.

Позивач просить скасувати постанову серії ЕНА №3133621, винесену 26.09.2024 Інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Доронічем Валентином Олександровичем у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 680,00 грн, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, вирішити питання про розподіл судових витрат.

На обґрунтування вимог позивач зазначає, що інспектор виніс постанову за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач зазначає, що він, ОСОБА_1 , 26.09.2024 приблизно о 00:23 керував у м. Києві, Печерський р-н, провул. Верхній, транспортним засобом JAGUAR I-PASE номерний знак НОМЕР_1 , виконуючи та не порушуючи вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі, зокрема, ПДР). Проте, без будь-яких підстав, за відсутності належних доказів 26.09.2024 Доронічем Валентином Олександровичем було складено постанову серії ЕНА №3133621, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 680,00 грн.

Вважає постанову незаконною, оскільки йому за вину ставиться здійснення зупинки (руху) на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим, за твердженням поліцейського, ним було порушено п. 17.1 ПДР, однак в оскаржуваній постанові інспектор не навів жодного належного доказу у скоєнні правопорушення, при її складанні порушив право Позивача на захист, не дослідив усі обставини справи.

06.12.2024 до суду надійшов відзив від відповідача, до якого додано як доказ відеозапис з бодікамери. Документ сформований в системі «Електронний суд».

У відзиві відповідач просив у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Зазначив, що постанова є правомірною з підстав, наведених нижче.

Так, відповідно до винесеної інспектором постанови 26.09.2024 пров. Верхній в м. Київ, водій керуючи транспортним засобом JAGUAR I-PASE номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних ТЗ позначеною дорожнім знаком 5.11 чим порушив п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних ТЗ, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших ТЗ на цій смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Щодо фактичних обставин справи. 26.09.2024 за адресою: пров. Верхній бул. Миколи Міхновського у м. Київ, екіпажем РУБІН 909 ( Дороніч В.О , Миколенко Я.О ) здійснювали контроль за дотриманням водіями правил дорожнього руху та під час контролю був Інспектор помітив транспортний засіб JAGUAR I-PASE номерний знак НОМЕР_1 (далі - ТЗ), котрий здійснював рух по бульвару Миколи Міхновського, смугою для маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком 5.11, Інспектор за допомогою диска з червоним повертачем надав вимогу про зупинку ТЗ, що вбачається на відеозаписі (00 хв 15 сек). ТЗ здійснив рух заднім ходом та зупинився неподалік Інспектора.

Інспектор підійшовши до водія (Позивача) представився, повідомив що розмова записується на відео-реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Під час спілкування Інспектора з Позивачем останній не заперечує факту того, що за два метри здійснив перестроювання до переривчастої лінії (01 хв 00сек Відеозапису). Інспектором було висунуто законну вимогу згідно п.п 2.4 ПДР України документи, на що Позивач категорично відмовлявся.

В ході спілкування Інспектора з позивачем у останнього вбачались ознаки алкогольного сп`яніння а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановки. Після чого Позивачеві було запропоновано в законному порядку пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager» на місці зупинки ТЗ. Результат огляду 0,80 проміле. Про що було складено протокол за ч. 1 ст 130 КУпАП.

Так, інспектором, за сукупними проявами об`єктивного складу, що визначені ч. 3 ст.122 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази що свідчать про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Щодо доводів Позивача про порушення вимог ст. 268 КУпАП. Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ст. 122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Зазначив, що оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи. За таких обставин відсутні підстави для скасування Постанови з мотивів, наведених в позовній заяві.

Такий висновок викладений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду у від 11.06.2019 у справі № 379/78/19. Відповідач просить Суд врахувати його під час розгляду справи.

Позивач та представник відповідача про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, 10.12.2024 представник відповідача подав заяви про розгляд справи за його відсутності.

Представник позивача адвокат Віницький В.О. в судовому засіданні позов підтримав, під час дослідження судом відеозапису просив врахувати заперечення, викладені ним у додаткових письмових поясненнях (щодо відеозапису), та звернути увагу, що Позивач, рухаючись по бульвару Миколи Міхновського, у крайній правій смузі, яка призначена для руху маршрутних таксі, проїхавши поворот на провулок Верхній (біля якого його зупинили працівники поліції), з увімкненим покажчиком повороту праворуч, оскільки, мав намір повертати праворуч на наступному повороті, а повертати не з крайньої правої смуги означало би створити аварійну ситуацію.

Суд, заслухавши представника позивача адвоката Віницького В.О., переглянувши доданий до відзиву відеозапис з БК 474366, з`ясувавши доводи, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони їх обґрунтовують, з урахуванням того, що відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив), установив такі фактичні обставини та застосовує відповідне їм правове регулювання.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.п. 3, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

П. 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. п 17.1 ПДР на дорозі зі смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Відповідно до ПДР України Знак 5.11 "Смуга для руху маршрутних транспортних засобів" застосовується для позначення смуги, що призначена для руху транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами, та велосипедистів, якщо рух такою смугою здійснюється попутно загальному потоку транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він установлений. Якщо знак установлений праворуч від дороги, його дія поширюється на праву смугу руху. Водію, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, дозволено виконувати поворот із цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

Відповідно, знак 5.8 "Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів", відокремлюється дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія) , що позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою (дорожня розмітка 1.11). Лінію дозволяється перетинати в разі вимушеної зупинки, якщо цією лінією позначено край проїзної частини, суміжний з узбіччям.

Відповідно до п. 34 ПДР України розмітка 1.1 (вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках; позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка); позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18 ; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15. Лінію 1.1 перетинати забороняється. Як виняток, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, дозволяється перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити її безпечний об`їзд, не перетинаючи цю лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються із швидкістю менше 30 км/год.

Згідно частини третьої ст. 122 КУпАП ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 217 КУпАП визначає, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені КУпАП, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно підвідомчості відносяться ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про правопорушення і накласти адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію» 1. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Такого висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 11.06.2019 у справі № 379/78/19.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , 26.09.2024 приблизно о 00:23 год. у м. Києві, провул. Верхній, керуючи транспортним засобом JAGUAR I-PASE номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.11, чим порушив п. 17.1 Правил Дорожнього руху України, згідно з яким - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначених дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, за що притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує зазначений представником Позивача у позові висновок про застосування норм права, викладений у постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а, відповідно до якого постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності повинна містити інформацію про будь-яку фіксацію правопорушення.

У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається БК 474366. Зазначений відеозапис додано до відзиву. Цим спростовується доводи позивача, що у постанові не наведено жодних доказів вчинення ним правопорушення.

З дослідженого судом відеозапису встановлено, що 26.09.2024 за адресою: пров. Верхній бул. Миколи Міхновського у м. Київ, екіпажем, який здійснював контроль за дотриманням водіями правил дорожнього руху, під час контролю було помічено транспортний засіб JAGUAR I-PASE номерний знак НОМЕР_1 (далі - ТЗ), котрий здійснював рух по бульвару Миколи Міхновського, смугою для маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком 5.11. При цьому з самого початку відео позивач їхав з увімкнутим покажчиком правого повороту, однак на відео чітко видно, що Позивач рухається у крайній правій смузі для маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена від інших смуг дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія), що позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів - до того місця, де ця лінія змінюється переривчастою (дорожня розмітка 1.11).

Враховуючи, що згідно з вищезазначеними пунктами ПДР України, на смугу маршрутних транспортних засобів, яка відокремлена від інших смуг дорожньою розміткою 1.2 (широка суцільна лінія), що позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів, заїзд іншим транспортним засобам дозволено лише в тому місці, де ця лінія змінюється переривчастою (дорожня розмітка 1.11), доводи представника позивача про те, що Позивач, рухаючись по бульвару Миколи Міхновського, у крайній правій смузі, яка призначена для руху маршрутних таксі, проїхавши поворот на провулок Верхній (біля якого його зупинили працівники поліції), з увімкненим покажчиком повороту праворуч, оскільки мав намір повертати праворуч на наступному повороті, а повертати не з крайньої правої смуги означало би створити аварійну ситуацію, є необґрунтованими.

Отже, Інспектор діяв відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 та до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію". Інспектор підійшовши до водія (Позивача) представився, повідомив що розмова записується на відео-реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»; за сукупними проявами об`єктивного складу, що визначені ч. 3 ст.122 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням оцінив докази що свідчать про вчинення Позивачем адміністративного правопорушення, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої виніс постанову, оформлену відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Суд під час розгляду справи враховує також висновок щодо застосування ст. 268 КУпАП у подібних правовідносинах, викладений у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду у від 11.06.2019 у справі № 379/78/19, і зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Оскаржувана постанова винесена уповноваженою особою, складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень частини четвертої статті 258 КУпАП. Інспектор в ході розгляду справи не перешкоджав реалізації права на отримання правової допомоги на місці розгляду справи чи в телефонному режимі. Таким чином, Інспектором було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених статтею 268 КУпАП при розгляді справи.

Відповідач згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України довів правомірність оскаржуваної постанови.

Позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, не ґрунтуються на законі та не підлягають задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

Керуючись нормами ст. 2, 72-77, 79, 241-244, 246, 268, 269, 272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Залишити без змін постанову серії ЕНА №3133621, винесену 26.09.2024 Інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону полку 1 Управління патрульної поліції в місті Києві Доронічем Валентином Олександровичем у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 680,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2

Відповідач Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернста, будинок 3.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Маркєлова