Справа № 200/7844/24
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Справа№200/7844/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною постанову від 31.10.2024 ВП №75447570 та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі позивач) звернулось з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач) про:

визнати протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.10.2024 у розмірі 5100 грн. по ВП №75447570, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Королем В.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/1363/23, виданого 08.12.2023 Донецьким окружним адміністративним судом.

Позов вмотивовано тим, що позивачем рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2023 №200/1363/23, яке набрало законної сили 02.11.2023, виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля, а саме здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення суду, з урахуванням виплачених сум за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 склала 1195,72 грн. Позивач зазначив, що нарахована сума доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, що надійшли від сплати єдиного соціального внеску, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. З метою запиту додаткових фінансових ресурсів на виплату заборгованості нарахованої за рішеннями суду позивачем в межах закріплених повноважень направлялось відповідне звернення до розпорядника коштів вищого рівня - Пенсійного фонду України (лист від 11.07.2024). Відповідь від Пенсійного фонду України на даний час не надходила. 11.10.2024 постановою № 1156 Кабінет Міністрів України затвердив Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік, яким на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 500 млн. гривень. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили, згідно з абз.2 п.7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 №31-2 (зі змінами).

Позивач зауважив, що на даний час триває погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України. Позивач закцентував свою увагу, що його вина та навмисне невиконання рішення суду у даній справі відсутня. В свою чергу, 05.07.2024 позивачем отримано постанову про відкриття виконавчого провадження №75447570. 17.07.2024 позивачем надано заяву про виконання рішення суду, в якій зазначалося про факт виконання судового рішення і порядок виплати сум за вказаним судовим рішенням. В подальшому впродовж липня - вересня 2024 року до позивача від відповідача не надходило жодних документів за виконавчим провадженням №75447570, а ні вимог, а ні запитів, а ні будь - яких інших документів, які б дали змогу державному виконавцю пересвідчитися про факт виконання або невиконання позивачем судового рішення. 21.10.2024 позивачем отримано вимогу державного виконавця щодо виконання рішення суду. 23.10.2024 позивачем надано відповідь на вимогу та зазначено про факт виконання рішення суду і про порядок виплати сум за вказаним судовим рішенням. Разом з тим позивачем отримано постанову про накладення штрафу від 31.10.2024, підставою винесення вказаної постанови є невиконання рішення суду. Зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається встановлення держаним виконавцем причин невиконання рішення суду та відсутність поважних причин такого невиконання. Разом з тим, позивачем надавалися заява про закінчення виконавчого провадження та відповіді на вимоги, в яких зазначалося про факт виконання судового рішення і порядок виплати сум за вказаним судовим рішенням. Позивач вважає постанову про накладення штрафу від 31.10.2024 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки не підтверджується факт проведення державним виконавцем перевірки стану виконання рішення суду та встановлення факту відсутності поважних причин його невиконання.

Ухвалою суду від 02.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні). Встановлений відповідачу строк до 09.12.2024, для надання на адресу суду: відзиву на позовну заяву та усіх наявних доказів на підтвердження зазначеного у відзиві, матеріали виконавчого провадження №75447570.

Відповідачем надано витребувані матеріалами виконавчого провадження №75447570. Станом на час винесення рішення по цій справі, від відповідача на адресу суду інших жодних заяви, клопотань, тощо не надходило.

Відповідно до приписів ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З урахуванням наведеного, а також відсутністю зі сторони відповідача відзиву, суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі №200/1363/23 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо проведення в березні 2022 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 із обмеженням пенсії максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598, наданої ДУ "ТМО по Донецькій області". Зобов`язано позивача провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату позивачу пенсії, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598, наданої ДУ "ТМО по Донецькій області" з урахуванням раніше виплачених сум.

Вказане рішення суду набрало законної сили 02.11.2023.

З метою виконання вказаного рішення суду 08.12.2023 судом видано виконавчий лист по даній справі.

Вказаний виконавчий лист був пред`явлений позивачем до примусового виконання.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, 04.07.2024 відкрито виконавче провадження № 75447570 на підставі виконавчого листа від 08.12.2023, в даній постанові у п. 2 було зазначено боржнику необхідно повідомити про виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Судом встановлено, що позивачем 11.07.2024 на адресу Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та послуг Пенсійного фонду України був надісланий лист № 0500-0508-5/70837 наступного змісту: - «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Головне управління) повідомляє, що у березні-червні 2024 року виконано 1414 рішень суду щодо зобов`язання здійснити перерахунок, нарахування, поновлення та виплату пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ, у тому числі внутрішньо-переміщеним особам. Загальна сума заборгованості по означених рішеннях суду складає 174840012,17 грн., яка облікована в ІКІС ПФУ: «Реєстр судових рішень». Крім того, у позивача обліковуються борги за рішеннями суду, по яких наявні судові контролі та виконавчі провадження органів державної виконавчої служби, а саме по 24 пенсійним справам облікована заборгованість на загальну суму 2847177,21 грн. Таким чином, станом на 10.07.2024 по 1438 означених рішеннях суду загальна потреба на виплату заборгованості складає 177687189,38 грн., яка на теперішній час не виплачена. Відсутність фінансування коштів на виплату боргів, нарахованих на виконання рішень суду, які набрали законної сили, призводить до відкриття органами державної виконавчої служби виконавчих проваджень з застосуванням штрафів до начальника Головного управління та направлення повідомлень про притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішень суду згідно ст. 382 Кримінального Кодексу України, встановлення судового контролю, звернень до правоохоронних органів, прокуратури тощо. Враховуючи наведене, просимо вирішити питання виділення коштів на фінансування боргів, нарахованих на виконання рішень суду, які набрали законної сили.».

Відповіді від Пенсійного фонду України на вищезазначене звернення позивача надано не було, про що позивач зазначає у позовній заяві.

Як встановлено судом та підтверджується наявною в матеріалах справи копією відповіді позивача від 17.07.2024 №0500-0309-5/73009 «щодо виконання постанови по гр. ОСОБА_1 » надісланої на адресу відповідача, в якій зазначене наступне: - «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на постанову від 04.07.2024 №ВП №75447570 відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі №200/1363/23 (далі - Рішення), яке набрало законної сили 02.11.2023, повідомляє, що воно виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. Рішенням зобов`язано позивача провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598, наданої ДУ "ТМО по Донецькій області" з урахуванням раніше виплачених сум.

1. Здійснено перерахунок пенсії позивачу у розмірі 21202.53 грн. (розмір пенсії до перерахунку складав 20930.00 грн.) з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598.

2. Нарахована сума доплати за результатами перерахунку згідно Рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.03.2022 по 30.11.2023 склала 3648.49 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує означену політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ст.23 та 116 БК України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (п.п.20, 24 п.1 ст.116 БК України).

Таким чином, виплата доплати пенсії за Рішенням, за період з 01.03.2022 по 30.11.2023 у загальній сумі 3648.49 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

З метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду позивачем межах закріплених повноважень 11.07.2024 вих. №0500-0508-5/70837 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості з пенсії за Рішенням гр. ОСОБА_1 . Відповідь від Пенсійного фонду України до Головного управління не надходила.»

Позивач у прохальній частині даної відповіді просив закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду, або у разі відмови в задоволенні заяви просив повідомити його письмово.

21.10.2024 за вих. № 75447570 відповідач надіслав на адресу позивача вимогу щодо надання документально підтвердженої відповіді стосовно виконання вимог виконавчого провадження № 75447570, у разі невиконання вимог виконавчого листа, відповідач просив надати позивачем письмове пояснення, а також зазначити вчинені дії, які спрямовані на фактичне виконання вимог виконавчого листа.

23.10.2024 за вих.№0500-0408-5/103583 позивач надіслав на адресу відповідача відповідь стосовно виконання вимоги від 21.10.2024, в якому зазначив наступне: - «Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Головне управління) на вимогу від 21.10.2024 № 75447570 відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.07.2023 по справі № 200/1363/23 (далі Рішення), яке набрало законної сили 02.11.2023 повідомляє, що воно виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та діючого законодавства. Рішенням зобов`язано Головне управління провести з 01.03.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598, наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Донецькій області" з урахуванням раніше виплачених сум.

1. На виконання Рішення Головним управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 19638,93 грн. (розмір пенсії до перерахунку складав 19340,00 грн.) з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598.

2. Нарахована сума згідно Рішення за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 складає 1195,72 грн.

Відповідно до ст.8 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з Положенням про Пенсійний фонд України, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 «Про затвердження Положення про Пенсійний фонд України», бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України органом, який реалізує означену політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ст.23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства (п.п.20, 24 п.1 ст.116 БК України).

Таким чином, виплата пенсії за Рішенням, за період з 01.03.2022 по 30.06.2022 у загальній сумі 1195,72 грн. буде здійснено в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням судів за рахунок коштів Державного бюджету України.

З метою дотримання вимог діючого законодавства при реалізації рішень суду позивачем в межах закріплених повноважень 22.10.2024 вих. № 0500-0408-5/103211 направлено запит до Пенсійного фонду України, як до розпорядника коштів вищого рівня, щодо надання додаткового фінансування для забезпечення виплати суми заборгованості за Рішенням. Відповідь від Пенсійного фонду України до позивача не надходила».

З урахуванням наведеного позивач просив відповідача закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення в межах функціональних повноважень та у разі відмови в задоволенні заяви просив повідомити його письмово.

31.10.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Королем Володимиром Володимировичем було прийнято постанову за виконавчим провадженням ВП №75447570 про накладення штрафу на позивача в розмірі 5 100 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Ч.4 ст. 372 КАС України передбачено, що примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно із ст.1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюється Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до п.1, 5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII, підлягають виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII зазначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ч.1 ст.13 Закону № 1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно п. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом ч. 1 ст.63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону ).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.75 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.

При цьому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. Обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм Закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Приписами абз.2 п.1 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 N 28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за N 40/26485 визначено, що Головні управління Фонду підпорядковуються Фонду та разом з управліннями Фонду в районах, містах, районах у містах, а також об`єднаними управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.

Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує у відповідному регіоні доходи та видатки коштів Фонду, у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами) (п.п.2, 4 п.4 вказаного Положення).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання Рішення позивачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі 19638,93 грн. (розмір пенсії до перерахунку складав 19340,00 грн.) з 01.03.2022 без обмеження максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки від 02.07.2021 № 33/25-1598, проте сума доплати за результатами перерахунку згідно рішення з урахуванням виплачених сум за період з 01.03.2022 по 30.06.2022, яка склала 1195,72 грн. не виплачена.

Також, в матеріалах даної справи міститься лист позивача від 17.07.2024 та від 22.10.2024, скерований на адресу Фінансово-економічного Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України, в якому позивач просить вирішити питання виділення коштів на виконання рішення суду по справі № 200/1363/23.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених ч.2 ст.19 Конституції України, а тому, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов підлягає задоволенню, шляхом визнання протиправною та як наслідок скасуванням постанови про накладення штрафу від 31.10.2024 у розмірі 5100 гривень по ВП №75447570, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Королем В.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/1363/23, виданого 08.12.2023 Донецьким окружним адміністративним судом.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, ч. 2 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволені позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивач звернувся із позовом у цій справі не як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій (завдань), а як юридична особа публічного права, а тому розподіл понесених позивачем у цій справі судових витрат слід здійснювати в загальному порядку.

Аналіз наведених норм з урахуванням обставин справи, дають підстави для висновку, що понесені позивачем у цій справі та документально підтверджені судові витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховний Суд від 28.11.2018 по справі № 812/246/18.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Відтак, беручи до уваги, що позивач в даній справі виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона виконавчого провадження, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255,257-263,287,295,297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ) про визнання протиправною постанову від 31.10.2024 ВП №75447570 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 31.10.2024 у розмірі 5100 гривень по ВП №75447570, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Королем В.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/1363/23, виданого 08.12.2023 Донецьким окружним адміністративним судом.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.12.2024.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі, визначену ст.287 КАС України, подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова