Справа № 160/16278/24
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/16278/24
Суддя І інстанції Голобутовський Р.З.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальний заклад освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Західної окружної прокуратури м. Дніпра Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Комунального закладу освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Комунального закладу освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради, орієнтовною площею 0,40174 га, який розташований за адресою: м. Дніпро, вулиця Данила Галицького, буд. 52;

- зобов`язати Дніпровської міську раду та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами розташованими під Комунальним закладом освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради, орієнтовною площею 0,40174 га, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 52.

В обґрунтування позову вказує на протиправну бездіяльність відповідачів щодо неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунального закладу освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради. Наголошує на тому, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку закладу створює передумови для зловживання щодо розпорядження зазначеним майном, формує ризики для нормального функціонування навчального закладу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року позовні вимоги було задоволено.

Не погодившись з даним рішенням суду Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради подала на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом прешої інстанції не взято до уваги, що Департамент вживає заходи, спрямовані на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами КЗО Дніпровський ліцей № 91 Дніпровської міської ради, зокрема щодо списання з балансу Департаменту теплиці, яка знаходиться в аварійному стані та потребує термінового списання. Також вказує на неправильне застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що призвело до помилкових висновків про наявність у прокурора підстав для представництва у цій справі. Суд першої інстанції не визначив «виключний випадок» для представництва», а також не врахував, що у діях Департаменту відсутні такі форми дій як «нездійснення захисту», «Здійснення захисту неналежним чином», при цьому посилання на підставу для представництва у вигляді «відсутності органу» також є помилковим у цьому випадку. Судом першої інстанції помилково не застосовано приписи п. 7 ч. 4 ст. 169 КАС України, яка встановлює, що позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Дніпровська міська рада також подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не доведено необхідності захисту інтересів держави та комунального закладу освіти саме прокурором, не обґрунтовано підстави звернення до суду. Також прокурором не надано доказів наявності волевиявлення особи в інтересах якої пред`явлено позов, доказів звернення такої особи до органів прокуратури із відповідною заявою з метою захисту прав та інтересів в цій частині.. Прокурором не обґрунтовано в чому саме полягає порушення інтересів держави у спірному конкретному випадку, оскільки фактично позов подано в інтересах КЗО Дніпровський ліцей № 91 Дніпровської міської ради. Суд першої інстанції не перевірив факт бездіяльності відповідачів та не надав належної правової оцінки такій бездіяльності, її наслідкам та наявності підстав вважати її протиправною. Міська рада не є виконавчим органом, а є представницьким органом, який вирішує питання , що вносять на її розгляд виконавчі органи місцевого самоврядування, посилання позивача на бездіяльність Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташований навчальний заклад є безпідставними. Тільки у разі включення Департаментом до бюджетних запитів коштів для оформлення правовстановлюючих документів, зокрема на земельну ділянку де розташований Дніпровський ліцей № 91 Дніпровської міської ради, це питання може бути винесено на розгляд Департаментом в установленому законом порядку. Земельні ділянки перебувають на праві постійного користування у закладів освіти в силу пункту «ґ» частини другої статті 92 Земельного кодексу України та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами, розташованими під КЗО Дніпровський ліцей № 91 ДМР не можливо без звернення з клопотанням зацікавленої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

В письмових запереченнях на апеляційні скарги, позивач просив відмовити у їх задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що За адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 52 функціонує заклад освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради (далі - Ліцей №91 ДМР).

Згідно із Статутом Ліцею №91 ДМР, затвердженого наказом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради №88 від 05.06.2023, Ліцей є комунальною власністю Дніпровської міської ради (Засновника).

Уповноваженим органом управління Засновника є департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі Уповноважений орган).

Майно Ліцею перебуває у комунальній власності Дніпровської міської територіальної громади і закріплено за нею на праві оперативного управління.

07.06.2024 прокурор звернувся до КП Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації Дніпровської міської ради із запитом, в якому просив надати інформацію щодо зареєстрованих речових прав на будівлі і споруди, зокрема, за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 52 (Дніпровський ліцей №91 ДМР).

Також прокурором сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 52 №379743570 від 22.05.2024.

У зв`язку зі здійсненням відповідних запитів позивачу стало відомо, що правовстановлюючі документи на земельну ділянку під комунальним закладом освіти Дніпровський ліцей №91 Дніпровської міської ради, який розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 52 відсутні.

У зв`язку з невжиттям відповідачами заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, що перебуває у користуванні Дніпровського ліцею №91 Дніпровської міської ради, позивач звернувся до суду із цим позовом в інтересах держави.

Одним з ключових питань у цій справі є питання щодо наявності у прокурора права звернутися до суду з цим позовом в інтересах держави.

У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що захисту полягають інтереси держави у сфері охорони права на освіту дітей шляхом зобов`язання оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться навчальний заклад. Крім того, захисту підлягають інтереси держави у сфері охорони права на освіту дітей шляхом створення належних та безпечних умов для здобуття освіти, які порушено протиправною бездіяльністю відповідачів.

Враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій, що прокурором дотримано встановлений статтею 53 КАС України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку звернення до суду з позовом для захисту інтересів держави та про наявність підстав для такого захисту.

Стосовно права на звернення до суду з позовом до органу місцевого самоврядування, колегія суддів звертає увагу, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен із таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним і не перебуває у підпорядкуванні жодного органу.

Також статтею 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 71 цього ж Закону органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення контролю за правомірністю дій та рішень органів місцевого самоврядування. У такій категорії справ прокурор повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.

При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20, від 20.07.2021 у справі № 480/3093/20, від 05.10.2021 у справі № 380/2266/21, від 18.12.2021 у справі № 804/3740/18, від 02.12.2021 у справі № 320/10736/20, від 23.12.2021 у справі № 0440/6596/18, від 05.05.2022 у справі № 320/6514/18 та від 14.02.2023 у справі № 580/1374/22.

Крім того, колегія суддів враховує, що у постанові від 29.11.2022 у справі №240/401/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформулював висновки про те, що положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так:

- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;

- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі, не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду;

- у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості звернення прокурора з цим позовом до суду, вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 20 вересня 2023 року справа № 160/5890/19.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок бездіяльності Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради, як суб`єктів, які здійснюють управління Дніпровським ліцеєм №91 Дніпровської міської ради, правовстановлюючі документи на земельну ділянку площею 0,40174 га, що знаходиться в м. Дніпро та перебуває в користуванні Дніпровського ліцею №91 Дніпровської міської ради до сьогодні не оформлені, що є порушенням норм чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про освіту» право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти за рахунок розвитку мережі закладів всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту.

Згідно із частиною першою 44 Закону України «Про загальну середню освіту» матеріально-технічна база закладів загальної середньої освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів загальної середньої освіти належить їм на правах, визначених законодавством України.

Відповідно до статті 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством.

Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.

Пунктом «ґ» частини другої статті 92 ЗК України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форм власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Так, статтею 125 ЗК України визначено, що право власності чи право постійного користування на земельну ділянку виникає після отримання власником або користувачем земельної ділянки документа, що посвідчує таке право, та його державної реєстрації.

Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені

та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини першої статті 32 цього Закону до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: управління закладами освіти, забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних і комунальних закладах освіти, створення необхідних умов для виховання дітей та молоді, розвитку їхніх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних закладів освіти, дитячих, молодіжних та науково- просвітницьких громадських об`єднань, молодіжних центрів.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в т.ч. банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, атакож кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна комунальним

громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в т.ч. виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Дніпровський ліцей № 91 Дніпровської міської ради має та є самостійною юридичною особою.

Відповідно до Статуту Дніпровського ліцею № 91 Дніпровської міської ради, затвердженого Наказом департаменту гуманітарної політики № 88 від 05.06.2023 року, навчальний заклад знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста.

Власником є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Органом,

уповноваженим здійснювати управління закладом є Департамент гуманітарної політики ДМР. Уповноважений орган здійснює фінансування навчального закладу, його матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, керує навчально-методичною та кадровою роботою.

Відповідно до п. 1.5. Статуту Дніпровського ліцею № 91 Дніпровської міської ради, Ліцей є юридичною особою, має ідентифікаційний номер, офіційні бланки, печатку та штамп із власною назвою.

Відповідно до п. 1.20. Статуту Ліцей зобов`язаний, зокрема створювати власну науково-методичну і матеріально-технічну базу.

Відповідно до п. 1.23. Статуту взаємовідносини Ліцею з юридичними і фізичними особами визначаються угодами, що укладені між ним.

Згідно з п.4.1 Статуту Дніпровського ліцею № 91 ДМР (далі статуту) управління закладом здійснюється Департаментом гуманітарної політики ДМР, який є представником власника.

Матеріально-технічна база ліцею включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби тощо, вартість яких відображено у балансі навчального закладу. Ліцей користується землею відповідно до вимог чинного законодавства і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони (п.п.7.3 та 7.5 Статуту).

Згідно з пунктом 1.1 Положення ( далі - Положення) про департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради №85/7 від 26.05.2021 департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради, підконтрольний та підзвітний ДМР, (далі Положення) підпорядкований її виконавчому комітету, Дніпровському міському голові та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів відповідно до розподілу повноважень.

Пунктами 1.3-1.4 Положення передбачено, що департамент є юридичною особою публічного права, зареєстрованою у встановленому порядку, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок, круглу печатку із зображенням Державного Герба України, печатки, штампи та відповідні бланки із своїм найменуванням, рахунки спеціальних коштів та інші рахунки, передбачені чинним законодавством, може бути позивачем та відповідачем в судах.

Структурні підрозділи департаменту не мають статусу юридичної особи, діють у складі департаменту керуючись цим положенням.

Відповідно до пунктів: 2.2.2, 4.1.1, 4.1.3 та 4.1.2. Положення до основних завдань та функцій департаменту входить: створення умов для доступності здобуття освіти та якості освіти у закладах та установах, що належать до сфери управління

Департаментом; здійснення оперативного та стратегічного управління закладами освіти структурними підрозділами; здійснення їх інспектування та підготовки пропозицій до проекту міського бюджету щодо фінансування програм їх розвитку, а також здійснення у межах чинного законодавства України управління підпорядкованими підприємствами, установами, організація їх матеріально технічного та фінансового забезпечення.

Згідно з Розпорядженням Кабінету міністрів України № 802-р від 17.10.2012 «Про

здійснення протягом 2012-2013 рр. заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади» на органи виконавчої влади покладено обов`язок здійснення протягом вказаного часу заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм законодавства, та обставин справи колегія суддів доходить висновку, що в силу пункту «ґ» частини другої статті 92 Земельного кодексу України набуття права постійного користування у закладів освіти та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами закладів освіти не можливо без звернення з клопотанням зацікавленої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Тобто у спірному питанні земельні ділянки розташованими під КЗО Дніпровський ліцей № 91 ДМР неможливо без звернення саме цього навчального закладу.

Отже, Дніпровський ліцей № 91 Дніпровської міської ради є окремим та самостійним суб`єктом суспільних правовідносин із статусом юридичної особи. Та в разі зацікавленості в одержанні земельної ділянки із земель комунальної власності має право самостійно звернутись із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і після одержання такого дозволу, звернутись з відповідним клопотанням про надання асигнувань на оплату робіт з виготовлення проекту землеустрою. Разом із цим, в силу законодавства, Дніпровський ліцей № 91 ДМР не обтяжений обов`язком щодо здійснення таких дій. При цьому матеріали справи не містять доказів такого звернення, позовна заява також не містить таких обґрунтувань.

Разом з тим, враховуючи зміст Положення ( далі - Положення) про департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради та положення ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в України яке регулює повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських ра, колегією суддів не встановлено протиправної бездіяльності з боку Департаменту у нездійсненні дій в межах компетенції, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку Комунального закладу освіти Дніпровський ліцей № 91, що розташований у м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 52, та відповідно, для зобов`язання Департаменту вжити в межах компетенції заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку закладу освіти, що розташовані у м. Дніпро, по вул. Данила Галицького, буд. 52.

Позивачем не обґрунтовано, які дії в межах компетенції в цьому випадку не здійснено Департаментом задля оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також не конкретизовано, які дії суд має зобов`язати Департамент вчинити.

Крім того колегія суддів зауважує, що Дніпровська міська рада не є виконавчим органом, а є представницьким органом, який вирішує питання, що вносять на її розгляд виконавчі органи місцевого самоврядування, отже доводи позивача про бездіяльність Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташований навчальний заклад є безпідставними.

Вказані обставини справи спростовують висновок суду першої інстанції щодо бездіяльності відповідачів, з приводу внесення питань про надання закладу освіти земельної ділянки на праві постійного користування на розгляд сесії Дніпровської міської ради, та прийняття відповідного рішення радою.

З огляду на встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2024 року скасувати та прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили.

В повному обсязі постанова складена 10 грудня 2024 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя А.О. Коршун