Справа № 580/9961/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року справа № 580/9961/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі ЦВЛК, відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом від 19.01.2024 № 241, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.2022 щодо ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що підставою для перегляду постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.2022 щодо ОСОБА_1 став запит Слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області від 07.12.2023 № 12345. Водночас, правоохоронні органи не визначені Положенням № 402, як суб`єкт звернення щодо перегляду постанови позаштатної ВЛК, зокрема ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, представник позивача вказав, що у спірному випадку ЦВЛК було здійснено перегляд постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.11.2022 щодо ОСОБА_1 поза встановленою черговістю всупереч вимогам Порядку № 402, тобто з порушенням вимог Положення № 402. Також зазначив, що встановлені 02.11.2022 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 діагнози у повній мірі відповідають ст. 64-а хвороб, вказаних у Розкладі хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, служби у військовому резерві (Додаток 1 до Положення № 402) та поясненням до них (Додаток 2 до Положення №402), що передбачає непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, а в обґрунтування ж спірного рішення ЦВЛК обмежилась лише формулюванням … діагноз не повний, не обґрунтований, ступень порушення функцій не визначений, стаття 64-а та ступінь придатності до військової служби визначені не вірно.

Ухвалою від 14.10.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

11.11.2024 до суду надійшов відзив на позов, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що відповідно до Рішення Ради з національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023 Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України у ЦВЛК ЗС України створено робочу групу із перевірки обґрунтованості рішень військово-лікарських комісій щодо визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану.

Крім того зазначив, що правова позиція представника позивача ґрунтується на редакції Положення № 402, яка була затверджена після виникнення спірних правовідносин та не діяла на момент прийняття постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 02.11.2022, а отже не може бути застосована у даній справі, як нормативно-правове обґрунтування, у зв`язку з чим висновки, до яких дійшов представник позивача вважає хибними та такими, що не впливають на суть спору. Звернув увагу, що жодні посилання на відповідні норми законодавства на підтвердження відсутності права на звернення до ЦВЛК ЗС України в правоохоронних органів у тексті позовної заяви відсутні. Право оскарження, як волевиявлення суб`єкта, відносно якого прийнято той чи інший акт індивідуальної дії, жодним чином не позбавляє компетентні державні органи їх власних прав та повноважень, передбачених нормами чинного законодавства. Право оскарження, наявне в позивача, не позбавляє ЦВЛК ЗС України власного права здійснювати перегляд постанови ВЛК, тим більше не позбавляє правоохоронні органи в межах своїх повноважень звертатись до спеціалізованих установ в тій чи іншій сфері діяльності, у рамках кримінальних проваджень. Вважає хибними доводи позову щодо ототожнення поняття оскарження та перегляду постанови ВЛК, які не є тотожними. Також звернув увагу, що обов`язковий виклик, присутність громадян стосовно яких переглядаються постанови позаштатних ВЛК Положенням № 402 не визначено.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , 1988 року народження, 02.11.2022 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (далі ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наслідками проведеного медичного огляду складено довідку військово-лікарської комісії від 02.11.2022 № 11126 відповідно до якої встановлено діагноз: грудо-поперековий остеохондроз деформуючий спондільоз, компресійно-ішемічної радікулопатії L-5-S1 ліворуч стійкий больовий синдром, легкий парез лівої ступні, порушення вертебро-статичні та вертебро-динамічні. На підставі ст. 64а розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

07.12.2023 до ЦВЛК (вх. від 07.12.2023 № 12345) надійшов лист відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, яким повідомлено про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 18.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, в ході якого отримано відомості про можливе функціонування на території Черкаської області незаконної схеми по ухиленню громадян від призову на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку із чим звернувся із проханням переглянути постанови ВЛК при РТЦКСП, в тому числі, і постанову стосовно позивача (а.с. 79 зворотній бік).

Відповідно до витягу із Протоколу засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 19 січня 2024 № 241, враховуючи невідповідність встановленого діагнозу вимогам статті 64-а Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 1 і 2 до Положення № 402), ВЛК ЦВЛК ЗС України скасувала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 02.11.2022 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

Рішення відповідача, оформлене протоколом від 19.01.2024 № 241, яким скасовано постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.2022 позивач вважає протиправним, а тому звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовано Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затверджене Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800 (далі Положення 402), яке регулює питання визначення придатності за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначення необхідності і умов застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення № 402 (у редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) військово-лікарська експертиза це, зокрема, визначення ступеня придатності до військової служби.

Пунктом 2.1 розділу І Положення № 402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.

Згідно з пунктом 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та закладах охорони здоров`я (установах).

Відповідно до п.п. 2.3.1, 2.3.4, 2.3.5 розділу І Положення № 402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Відповідно до підпункту 2.5.1. пункту 2.5. Положення № 402, ВЛК Черкаського РТЦКСП належать до позаштатних постійно діючих ВЛК.

Щодо доводів позивача про те, що відповідач не обґрунтував неповноту та необґрунтованість встановленого ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 позивачу діагнозу з огляду на його співставлення з Розкладом хвороб відповідно до Положення № 402, суд зазначає таке.

Суд враховує, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі №806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 року у справі № 810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Пунктом 2.3 Положення № 402 визначено об`єм дискреційних повноважень ЦВЛК. В тому числі, передбачена п. 2.3 розділу І Положення № 402 функція ЦВЛК з контролю за рішеннями ВЛК входить до дискреції ЦВЛК ЗСУ, як військово-медичної установи з військового управління, що здійснює керівництво ВЛК регіонів у ЗСУ та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в ЗСУ.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Перевірка правильності прийнятого військово-лікарською комісією рішення виключно за медичними показниками не входить до компетенції адміністративного суду.

Тобто, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

З урахуванням зазначеного, доводи позивача у цій частині суд вважає необґрунтованими.

За наслідками перевірки доводів позивача про порушення відповідачем процедури прийняття спірного рішення, суд зазначає таке.

Стверджуючи про протиправність рішення ЦВЛК позивач вказує, що п. 3.1 Положення № 402 визначає виключне коло осіб, які мають право оскаржити постанови позаштатних ВЛК. На думку позивача, у інших осіб, в тому числі і правоохоронних органів, відсутнє право звертатись до ЦВЛК із заявами про перегляд постанов позаштатних ВЛК.

Відповідно до п. 3.1 Положення № 402 (у редакції чинній станом на 19.01.2024) вимоги до звернення військовослужбовців та інших осіб, указаних у пункті 1.2 глави 1 розділу I цього Положення, їх права, порядок та строки розгляду пропозицій, заяв та скарг, а також обов`язки штатних ВЛК щодо розгляду звернень регулюються Законом України Про звернення громадян, Інструкцією про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 28 грудня 2016 року № 735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 23 січня 2017 року за № 94/29962.

Таким чином пункт 3.1 Положення № 402 містить бланкетну норму, що вказує на необхідність відповідності звернення вимогам Закону України Про звернення громадян та Інструкції № 735, однак не встановлює коло осіб, які можуть подати відповідне звернення. Разом з цим, вимоги про те, що звернення може бути подане виключно особою, якої постанова стосується, пункт 3.1 Положення № 402 не містить, у зв`язку із чим посилання позивача у цій частині суд вважає необґрунтованим.

Щодо доводів позивача про перегляд ЦВЛК постанови РТЦК поза встановленою черговістю, визначеною п.п. 3.3 Положення № 402, суд зазначає таке.

Відповідно до п.п. 3.3 Положення № 402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Як встановив вище суд, ОСОБА_1 , 1988 року народження, 02.11.2022 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (далі ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_3 , за наслідками проведеного медичного огляду складено довідку військово-лікарської комісії від 02.11.2022 № 11126 відповідно до якої встановлено діагноз: грудо-поперековий остеохондроз деформуючий спондільоз, компресійно-ішемічної радікулопатії L-5-S1 ліворуч стійкий больовий синдром, легкий парез лівої ступні, порушення вертебро-статичні та вертебро-динамічні. На підставі ст. 64а розкладу хвороб, ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

07.12.2023 до ЦВЛК (вх. від 07.12.2023 № 12345) надійшов лист відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області яким повідомлено про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000047 від 18.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 Кримінального кодексу України, в ході якого отримано відомості про можливе функціонування на території Черкаської області незаконної схеми по ухиленню громадян від призову на військову службу під час загальної мобілізації у зв`язку із чим звернувся із проханням переглянути постанови ВЛК при РТЦКСП, в тому числі, і постанову стосовно позивача (а.с. 79 зворотній бік).

Відповідно до витягу із Протоколу засідання ВЛК ЦВЛК ЗС України від 19 січня 2024 № 241, враховуючи невідповідність встановленого діагнозу вимогам статті 64-а Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 1 і 2 до Положення № 402), ВЛК ЦВЛК ЗС України скасувала постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо військовозобов`язаного ОСОБА_1 від 02.11.2022 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку та зазначила, що позивач підлягає медичному огляду ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Таким чином перегляд постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 про непридатність до військової служби позивача, здійснювався ЦВЛК з метою перевірки їх обґрунтованості, на підставі листа відділу розслідування особливо тяжких злочинів Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 07.12.2023 № 12345. Суд зазначає, що звернення слідчого до ЦВЛК ЗС України з вимогою перевірити постанови ВЛК про непридатність до військової служби чоловіків призовного віку, зокрема і постанови про непридатність до військової служби позивача, викликано необхідністю перевірки обставин, встановлених у ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а отже таке звернення не є скаргою в розумінні Закону України Про звернення громадян та відповідно, на нього не розповсюджується порядок подання скарги, встановлений п. 3.3 Положення № 402.

Суд зазначає, що ЦВЛК, яка є найвищим керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України, на підставі наданих п. 2.3.4 Положенням № 402 повноважень, мала право розглядати, переглядати, скасовувати постанову будь-якої ВЛК Збройних Сил України, у тому числі постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.11.2022 щодо ОСОБА_1 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку.

За встановлених обставин справи, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд не встановив допущення Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України процедурних порушень при прийнятті оскаржуваного рішення (протокол від 19.01.2024 № 241).

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ).

2) відповідач Центральна військово-лікарська комісія Збройних Сил України (01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 16, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12.12.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК