Справа № 607/22318/24
Суддя: Стельмащук П. Я.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2024 Справа №607/22318/24 Провадження №2-а/607/428/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участі секретаря судового засідання Двикалюк І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі адміністративну справу за позовною заявою представника ОСОБА_1 адвоката Вальчук Мирослави Миколаївни до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 адвокат Вальчук М.М. звернулась до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 11.09.2024 серії ЕНА №3027055, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700,00 грн.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не вчиняв даного правопорушення та не порушував ПДР, описаних в оскаржуваній постанові, транспортним засобом 25.08.2024 о 11 год. 17 хв. в с. Деренівка не керував. Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Оскаржувану постанову позивач не отримував. Представник позивача отримала оскаржувану постанову лише 08.10.2024, коли ознайомилась із матеріалами іншої справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 статті 126 КУпАП.

Ухвалою судді від 17.10.2024 поновлено позивачу строк на звернення до суду та відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

30.10.2024 суд отримав відзив на позов, згідно якого Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки при складанні оскаржуваної постанови інспектор діяв на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України. На спростування доводів позивача до відзиву долучено диск з матеріалами відеофіксації та фотознімок, на якому зафіксовано державний номерний знак автомобіля, водій якого перевищив обмеження швидкісного режиму. Також представник управління просить врахувати, що позивач звернувся до суду з даним позовом з пропуском строку на звернення, а причини зазначені ним в обґрунтування клопотання про поновлення строку не можна вважати поважними. Позивач зазначив, що йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови лише після ознайомлення адвоката з матеріалами справи, що не відповідає дійсності. Позивачу стало відомо про винесення оскаржуваної постанови в момент її складення 11.09.2024. Однак позивач з власної волі відмовився від її отримання та звернувся до суду лише 16.10.2024. Будь-яких поважних причин, які б свідчили про непереборну неможливість подання позову у визначені законом строки, з матеріалів справи не вбачається.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача Вальчук М.М. не з`явились, представник подала заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судове засідання 05.12.2024 не з`явився.

Відповідно до ч. 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши адміністративну справу, суд зробив висновок, що позов слід задовольнити з таких міркувань.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Судом встановлено, що 11.09.2024 інспектор 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Южин Р.А. склав постанову серії ЕНА №3027055 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у якій зазначено, що 25.08.2024 о 11:17:21 ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «BMW 530», р.н. НОМЕР_1 , на дорозі М-19 364 км в населеному пункті с. Деренівка рухався зі швидкістю 120 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год, чим порушив п. 12.9б ПДР України перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху передбачених знаками 3.29, 3.31., 30.3, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.122 КУпАП. Швидкість вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20 ТС000532.

Даною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із ч. 4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.12.9 б ПДР водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, на спростування доводів позивача стороною відповідача надано суду відеозаписи із реєстратора службового автомобіля поліції та нагрудної камери поліцейського.

Проте, дослідивши вищевказані відеозаписи, суд, поза розумним сумнівом, не встановив порушення саме позивачем п. 12.9 б ПДР ПДР України. Відеозапис фіксує події, які відбулися 11.09.2024, а саме зупинку транспортного засобу «BMW 530», р.н. НОМЕР_1 , яким керував позивач, розяснення причини зупинки (порушення 25.08.2024 швидкісного режиму та перебування у зв`язку із цим автомобіля в «орієнтуванні») та подальше з`ясування чи керував позивач 11.09.2024 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. В ході розмови позивача з поліцейськими, позивачу повідомлено про недотримання, як вважають поліцейські, саме ним 25.08.2024 швидкісного режиму. Позивач впродовж усього відеозапису не одноразово заперечував, що він 25.08.2024 керував транспортним засобом «BMW 530», р.н. НОМЕР_1 . Пояснював, що даним автомобілем користується кілька людей. Просив надати йому докази керування транспортним засобом у цей день саме ним, проте працівники поліції мали лише фіксацію реєстраційного номера автомобіля в момент порушення.

Так як згідно змісту оскаржуваної постанови позивачу ставиться у вину перевищення дозволеної швидкості руху 25.08.2024, відеозапис від 11.09.2024 таких відомостей не містить.

Жодний інший доказ наданий стороною відповідача, зокрема фотофіксація автомобіля за допомогою приладу TruCam, не вказує на те, що 25.08.2024 о 11:17:21 на дорозі М-19 364 км в населеному пункті с. Деренівка саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 530», р.н. НОМЕР_1 .

Стаття 62 Конституції України встановлює, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а).

З огляду на зазначене, вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, не доведена та не підтверджується належними доказами, що виключає притягнення його до адміністративної відповідальності.

Щодо твердження сторони відповідача про те, що позивач звернувся до суду з даним позовом пропустивши строк звернення, суд його відхиляє з огляду на таке.

Текст норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП вказує на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 31.01.2020 в справі №755/7433/19, постанові Верховного Суду від 12.06.2020 в справі №686/28291/19.

Відповідач зазначає, що про існування оскаржуваної постанови позивачу було відомо у день її складання 11.09.2024, проте від отримання копії постанови позивач відмовився.

Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 11.09.2024 серії ЕНА №3027055 в день її складення не отримував. Це, підтверджено як змістом оскаржуваної постанови, так і відеозаписом із нагрудної камери поліцейського.

До відзиву представником відповідача долучено копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 з номером відправлення 740.

Відповідно до інформації ПАТ «Укрпошта» за трек-номером відправлення №740, таке відправлення вручено за довіреністю 01.10.2024.

Проте відомостей, що саме направлено 11.09.2024 та вручено 01.10.2024 матеріали справи не містять.

Разом з цим, згідно із списком згрупованих відправлень від 28.10.2024 трек-номер відправлення адресату ОСОБА_1 не такий, як у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Також, відрізняються адреси позивача у рекомендованому повідомленні ( АДРЕСА_1 ) і списку згрупованих відправлень (вул. Лотовича, 104, с. Байківці Тернопільського району).

За таких обставин, у суду відсутні докази вручення позивачу постанови від 11.09.2024 серії ЕНА №3027055.

Суд взяв до уваги доводи сторони позивача про ознайомлення представника позивача з оскаржуваною постановою 08.10.2024 під час ознайомлення з матеріалами справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності (підтверджені відповідною заявою від 01.10.2024), у зв`язку із чим поновив строк звернення до суду із позовом в ухвалі судді від 17.10.2024 про відкриття провадження у справі. Станом на час розгляду даної справи відповідачем не спростовано вищевказане твердження представника позивача.

Відповідно до положень частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм права, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази, що безсумнівно підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, та вважає, що постанову слід скасувати, а провадження у справі закрити.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 11.09.2024 серії ЕНА №3027055, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду впродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу впродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження - вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Рішення складено та підписано 05.12.2024.

Головуючий суддяП. Я. Стельмащук