Справа № 766/16541/24
Суддя: Скрипнік Л. А.
Дата ухвалення: 2024-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

27.11.2024 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Скрипніка Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Бівалькевич А.Р.,

за участю сторін:

представника позивача Матвєєва С.І. (в режимі відеоконференції)

представника відповідача Павлюк А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Матвєєв Станіслав Іванович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

01.10.2024 року представник позивача звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Херсонській області, у якому просив скасувати постанову серії БАД №030554 від 20.09.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 510 грн та закрити адміністративну справу, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02.07.2024 року інспектором управління патрульної поліції в Херсонській області Білоус Романом Володимировичем складено постанову серії БАД № 030546 від 22.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу, у сумі 510 грн.

Не погодившись з вищевказаною постановою серії БАД №030546 від 22.07.2024 року представником позивача було подано скаргу на адресу Департаменту патрульної поліції з вимогою скасувати вищевказану постанову з огляду на її протиправність та незаконність. За результатами розгляду вищевказаної скарги Департаментом патрульної поліції було здійснено перевірку та за результатами перевірки було вирішено надіслати матеріали перевірки до Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП для скасування постанови та надсилання справи на новий розгляд відповідно до пункту 2 частини першої статті 293 КУпАП.

20 вересня 2024 року в приміщенні Управління патрульної поліції в Херсонській області ДПП відбувся новий розгляд адміністративної справи за результатом якого винесено нову постанову серії БАД №030554 від 20.09.2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн., тим самим притягнувши його до адміністративної відповідальності двічі за одне і те саме начебто порушення.

Вважає,що постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню оскільки притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП настає лише у разі керування транспортним засобом (тобто перебування автомобіля у русі). В матеріалах справи жодним чином не міститься підтвердження того факту, що громадянин ОСОБА_1 пересувався автомобілем будучи непристебнутим ременем пасивної безпеки, тоді як тягар доказування та обов`язок доказування правомірності свого рішення у справах про адміністративні правопорушення лежить саме на управлінні патрульної поліції в Херсонській області ДПП.

Крім того, відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

23.10.2024 року представник Департаменту патрульної поліції Павлюк А.О. через підсистему «Електронний суд» подала відзив на адміністративний позов про скасування постанови БАД №030554 від 20.09.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, за змістом якого, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідає вимогам закону, складена повноважним органом, процедура розгляду справи не порушена, а отже підстави для скасування постанови відсутні. Крім того зазначила, що посилання позивача на те, що його двічі притягнули до відповідальності за одне і те саме правопорушення не відповідає дійсності, оскільки постанову БАД №030546 від 22.07.2024 було скасовано за скаргою позивача та справу направлено на новий розгляд за результатами якого було винесено оскаржувану постанову БАД №030554 від 20.09.2024 Просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила відмовити в задоволенні позову з підстав, зазначених у відзиві.

Фактичні обставини встановлені судом.

Інспектором управління патрульної поліції в Херсонській області Білоус Романом Володимировичем складено постанову серії БАД № 030546 від 22.07.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу, у сумі 510 грн.

Зазначена постанова серії БАД №030546 від 22.07.2024 була скасована за скаргою позивача та справу направлено на новий розгляд за результатами якого було винесено оскаржувану постанову БАД №030554 від 20.09.2024, зазначена обставина сторонами визнається та не оспорюється.

У оскаржуваній постанові БАД №030554 від 20.09.2024, винесеній відносно ОСОБА_2 зазначено, що 22.07.2024 о 09 годині 02 хвилині в м. Херсоні по Бериславському шосе, 15, водій керував транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що згідно ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) передбачена адміністративна відповідальність. Вказане правопорушення фіксувалось за допомогою БК 471350, 476917.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На виконання п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.

Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;

2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так, предметом розгляду даної справи є постанова про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.09.2024 серії БАД №030554 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначено ПДР України.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно із підпунктом «в» пункту 2.3 розділу 2 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Суд зазначає, що підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушення підпункту «в» пункту 2.3 ПДР України, а саме керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП представником відповідача, через підсистему "Електронний суд", поруч із відзивом, надано відеозапис події, яка сталася 22.07.2024 за участю ОСОБА_1 , зафіксований на нагрудну камеру поліцейського.

Суд, дослідивши відеозапис, який міститься в матеріалах справи, встановив, що позивач, керуючи транспортним засобом Mitsubishi Spase Star реєстраційний номер НОМЕР_1 , був зупинений працівником патрульної поліції та проінформований про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки не будучи пристебнутим ременем безпеки.

З вказаного відеозапису вбачається, що на момент початку відеозапису, автомобіль під керуванням позивача дійсно рухався, проте підтвердження факту того, що водій ОСОБА_3 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки саме під час руху автівки, відеозапис не містить. При цьому, вже коли було здійснено зупинку транспортного засобу позивача та до нього підійшов інспектор патрульної поліції, із відеозапису видно, що ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки.

Тобто, з дослідженого відеозапису не можливо встановити, що на момент керування позивачем транспортним засобом він не був пристебнутий ременем безпеки.

Суд враховує, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 20.02.2019 року у справі №404/4467/16-а.

Отже, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Суд зазначає, що відсутність пристебнутого ременя безпеки під час стоянки транспортного засобу, не вказує на наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, яка настає лише у разі керування транспортним засобом (тобто перебування автомобіля у русі).

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

За встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що наданий відповідачем доказ, а саме відеозапис, беззаперечно не підтверджує факт відсутності чи наявності пристебнутого паску безпеки позивача під час керування транспортного засобу, що слугувало підставою для винесення спірної постанови.

Отже, можливість встановити, що позивач під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки чи ні, відсутня.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем даного адміністративного правопорушення відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого відповідно до процесуального законодавства покладено обов`язок доведення правомірності своїх рішень та дій, не надано.

Відповідно до правової позиції, яка міститься в постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі № 177/525/17 факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Таким чином, суд вважає неприйнятними доводи відповідача, що позивач під час керування транспортним засобом був непристебнутий ременем безпеки, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях, а з наданих матеріалів справи таких обставин не вбачається.

Таким чином, відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з огляду на що суд вважає, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що за відсутності належних доказів з боку відповідача щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та правомірності застосування адміністративного стягнення до позивача, вважати доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення інкримінованого йому є неможливим.

На підставі викладеного, встановивши обставини справи та, перевіривши їх належними та допустимими доказами судом встановлено, що вина позивача у порушенні правил дорожнього руху України не доведена належними та допустимими доказами, а застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу не відповідає вимогам закону, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 14, 72, 74, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Матвєєв Станіслав Іванович до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Херсонській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 030554 від 20.09.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605,60 грн. судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач Департамент патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Херсонській області, адреса місцезнаходження: м. Херсон, просп. Національної Гвардії України, 128, ;

Повний текст рішення складено 02.12.2024 року.

Суддя: Л.А. Скрипнік