Справа № 200/655/24
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року справа №200/655/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року (головуючий суддя І інстанції Буряк І.В.), складене у повному обсязі 26 березня 2024 року, у справі № 200/655/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , через свого представника, адвоката Меламеда В.Б., звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому з урахуванням уточненого позову просить суд:

визнати дії та рішення відповідача стосовно запровадження окремого порядку призначення пенсії позивача, не встановленого в Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не врахування довідок про заробітну плату № 457 та № 458 від 09.07.2012 Макіївського металургійного комбінату для розрахунку суми поточної пенсії, відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 - протиправними та скасувати протокол/розрахунок №59 від 20.06.2023 та позначку в особливостях пенсійної справі позивача - не підлягає МП. признач. за ріш. суду в твердому розмірі;

зобов`язати відповідача:

- здійснити перерахунок та виплату поточної пенсії та пенсії ОСОБА_1 за період з 11.07.2017 з урахуванням її осучаснення, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції, чинній на момент нарахування пенсії до фактичної виплати, з урахуванням довідок про заробітну плату № 457 та № 458 від 09.07.2012 Макіївського металургійного комбінату, та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, за винятком сплачених сум.

- для розрахунку пенсії ОСОБА_1 усунутися від опрацювання пенсійної справи в режимі макетної обробки.

- виплати пенсії здійснювати на визначений банківський рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ Приватбанк.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року задоволено частково.

Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області стосовно запровадження окремого порядку призначення пенсії ОСОБА_1 не встановленого в Законі України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та не врахування довідок про заробітну плату № 457 та № 458 від 09.07.2012 Макіївського металургійного комбінату для розрахунку суми поточної пенсії, відповідно до п. 2.8 Порядку № 22-1 протиправними.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням її осучаснення, відповідно до ст.27, 28 та ч.2, 3 ст. 42 та пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 № 251 та від 20.02.2019 № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", з урахуванням документів про заробітну плату які перебувають у матеріалах пенсійної справи а саме довідок про заробітну плату № 457 та № 458 від 09.07.2012, видані Макіївським металургійним комбінатом та вчинити відповідні виплати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначило, що на виконання рішення суду від 01.03.2023 у справі №200/1200/22, відповідачем призначено пенсію ОСОБА_1 . Таким чином, при призначені пенсії ОСОБА_1 управлінням правомірно здійснено нарахування та встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм.;».

Разом з тим, чинне законодавство дійсно не містить норм, в яких встановлено, що пенсія поновлюється в розмірі, визначеному на дату припинення її виплати. Водночас, це також не означає, що поновлення виплати пенсії проводиться за нормами, чинними на дату такого поновлення, оскільки за період такої невиплати (в даному випадку з липня 2017 по теперішній час) зміна розміру пенсії відбувалась поступово, з урахуванням чинного на час такого перерахунку законодавства.

Тому, на думку відповідача, обчислення пенсії ОСОБА_1 в розмірі, визначеному на дату призначення пенсії без її подальшого перерахунку за нормами чинного, на час настання такого права, пенсійного законодавства є правомірним.

На переконання відповідача документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом із іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Вказує, що подання до пенсійного органу заяви про зарахування призначеної особі пенсії на банківській рахунок згідно приписів Порядку № 1596 має здійснюватись особисто особою, якій призначено пенсію.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належних чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2023 у справі №200/1200/22, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи ОСОБА_1 у ВП Шахта ім. В.М. Бажанова з 02.08.1976 по 30.04.1978 та у ВАТ Макіївський металургійний комбінат з 23.02.1984 по 06.12.1993 та розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 11.07.2017 з урахуванням висновків суду про: право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 при досягненні віку 50 років відповідно до вимог пункту а статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на призначення та отримання пенсії за віком незалежно від місця проживання, право подавати документи до органів Пенсійного фонду України через представника або поштою.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 вказане рішення залишено без змін.

29.06.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про добровільне виконання рішення суду з вимогою про виплату належних позивачу пенсійних виплат на банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ Приватбанк.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №0500-0210-8/63679 від 26.07.2023, представнику позивача повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду повторно розглянута заява про призначення пенсії від 11.07.2017 з урахуванням висновків суду та наданих документів ОСОБА_1 призначено пенсію з 11.07.2017 за віком на пільгових умовах, рішення №59 від 20.06.2023.

Також, з листа відповідача та копії рішення №59 від 20.06.2023, вбачається, що відповідач запровадив стосовно пенсії позивача Окремий порядок відновлення виплати пенсії, не враховані довідки про заробітну плату, розрахунок пенсії проведений із позначкою в особливостях: не підлягають МП (масовим перерахункам)(В.М.). Признач. за ріш. суду в тверд.розм. та в режимі макетна обробка.

Щодо довідок про заробітну плату та їх врахування/неврахування під час перерахунку пенсії позивача судами встановлено такі обставини.

Довідки про заробітну плату № 457 та № 458 від 09.07.2012, видані Макіївським металургійним комбінатом, містять інформацію про суму заробітної плати позивача за період роботи з 1984 по 1988 та з 1989 по 1993.

У довідках зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України; довідки видані на підставі особових рахунків за 1984-1988 та 1989 - 1993.

Факт роботи позивача за вказані періоди підтверджений записами в трудовій книжці, також ці період зарахований до страхового стажу, що підтверджено розрахунком стажу (форма РС-право).

Пенсія не виплачена на визначений позивачем банківський рахунок.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 113 Закону №1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до положень законодавства, викладених у статтях 28,42 Закону № 1058-ІV, чітко встановлено, що перерахунок (підвищення розміру) пенсії здійснюється органом Пенсійного фонду України автоматично, незалежно від наявності заяви пенсіонера про перерахунок (підвищення розміру) пенсії. Разом з тим, відповідно до ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону № 1058-ІV пенсії, призначені за цим Законом, індексуються відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Суд зазначає, що норми статті 42 Закону № 1058-ІV, є імперативними та свідчать, що підставою для перерахунку пенсії є становлення нового розміру прожиткового мінімуму, а перерахунок проводиться з дня встановлення цього мінімуму. З 01.10.17 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.17 №2148-VIII розпочато осучаснення (підвищення) пенсій в автоматичному режимі, без звернення пенсіонерів, за матеріалами пенсійних справ.

Як свідчать матеріали справи, позивачу призначена пенсія на пільгових умовах, встановлений розмір якої становить 1096,46 грн., тобто при розрахунку пенсії за віком позивача пенсійний орган не врахував вказаних вище норм Закону та Конституції України та призначив пенсію в твердому розмірі.

З огляду на вищевказане, при призначенні пенсії позивачу з 11.07.2017 відповідачем безпідставно встановлено особливість «Не підлягають МП, признач. за ріш.суду в тверд.розм., що призвело до порушення прав позивача на належний розрахунок пенсії, оскільки Закон України №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 «Про реалізацію абзацу другого пункту 2 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджено «Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії особам, що у період до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць».

Відповідно до п. 1 зазначеного Порядку, дія цього Порядку поширюється на таких осіб, що до 1 липня 1998 року отримували заробітну плату (дохід) за результатами роботи, строк виконання якої перевищував календарний місяць, зокрема, тих, що працювали в сільському господарстві, були зайняті на сезонних роботах, працювали у старательських артілях, виконували роботи (надавали послуги) за цивільно правовими договорами та сплачували внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п. 4, 5 Порядку до заяви додаються документи, що підтверджують виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи. Документом, що підтверджує виплату особі заробітної плати (доходу) за результатами роботи є: для працівників старательських артілей - довідка про заробітну плату (дохід) для обчислення пенсії та трудова книжка; для інших осіб, зазначених у пункті 1 цього Порядку, - довідка підприємства, установи, організації про заробітну плату (дохід), оформлена згідно з додатком до Порядку, із зазначенням підстави для виплати заробітної плати (доходу) за результатами виконаної роботи.

У разі коли у пенсійній справі особи зберігається довідка про заробітну плату (дохід) чи інші документи, що підтверджують факт отримання заробітної плати (доходу) за результатами роботи, така довідка чи документи можуть використовуватися для перерахунку пенсії за рішенням управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі в місті.

Відповідно до п.8 Порядку заробітна плата (дохід), що підлягає зарахуванню до суми заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, визначається шляхом ділення суми заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, на кількість місяців виконання такої роботи. Пунктом 9 Порядку передбачено, що перерахунок пенсії у зв`язку із зарахуванням до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії сум заробітної плати (доходу), виплаченої за результатами роботи, здійснюється на підставі заяви та необхідних документів у строк, визначений статтею 45 Закону № 1058-IV.

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1, передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно із пунктом 2.10 вказаного Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Судами встановлено, що позивачем подано до Управління довідки про заробітну плату №457 та № 458 від 09.07.2012, видані Макіївським металургійним комбінатом, однак останнім такі довідки для обчислення розміру пенсії не враховані, з посиланням на не підтвердження відомостей у них первинними документами та видачу вказаних довідок підприємством, що знаходиться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України

Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати названі загальні принципи ("Намібійські винятки"), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та ЄСПЛ, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення як громадянину, який працював на роботах зі шкідливими умовами праці.

Те, що Пенсійний орган позбавлений на даний час можливості провести перевірку відповідності записів довідок первинним документам, не покладає надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідки містять усі необхідні реквізити та відомості.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 23.01.2018 у справі № 583/392/17, від 30.10.2018 у справі №234/3038/17, від 11.12.2018 у справі № 360/1628/17, від 23.12.2019 у справі № 235/2773/17, від 04.03.2020 у справі № 235/2008/17, від 08.04.2020 у справі №242/1568/17, від 31.03.2021 у справі №0440/6809/18, від 08.12.2021 у справі № 560/3907/18, від 21.02.2022 у справі № 243/4336/17.

Відтак, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з врахуванням інформації про заробітну плату згідно наданих довідок є обґрунтованими.

Щодо відмови виплачувати пенсію на рахунок уповноваженого позивачем банку.

Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 у справі №280/6637/22 (пункти 37) зазначив, що подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку №22-1 (у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від07.07.2014 №13-1 та від16.12.2020 №25-1) допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.

У постанові від 24.07.2023 у справі №280/6637/22 Верховний Суд розповсюдив зазначений висновок і на порядок виплати грошових коштів на карткові рахунки пенсіонерів, які фактично перебувають за кордоном, та зазначив:

- підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до пункту 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від30.08.1999 №1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку;

- жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю;

- наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів;

- таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається.

Відтак, відмова відповідача виплачувати позивачу пенсію на визначений банківський рахунок є протиправною, а тому позовні вимоги в цій частині мають бути задоволені шляхом зобов`язання відповідача провести виплату пенсії позивачу на рахунок уповноваженого ним банку.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року по справі № 200/655/24 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року по справі № 200/655/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць