Справа № 460/10802/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2024 року м. Рівне №460/10802/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України про визнання протиправним та скасування наказу та поновлення на посаді.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ №417-РС тимчасово виконуючого обов`язки Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 07.09.2024 щодо звільнення солдата ОСОБА_1 , гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 з займаної посади та призначення до Військової частини НОМЕР_2 - гранатоментником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, ВОС-103061А;

зобов`язати відповідача поновити солдата ОСОБА_1 на посаді гранатометника відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 07.09.2024 №417-РС, відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб рядового, сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановлено звільнити з займаних посад і призначити до Військової частини НОМЕР_2 , зокрема: солдата ОСОБА_1 гранатометника відділення охорони взводу охорони Гранатометником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, ВОС 103061А. Таке рішення є протиправним, оскільки: відповідно до Довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 22.02.2023 №2501, проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 ; на підставі статті 23г, 45г, 13г, 83б, 64в графи II Розкладу хвороб графи 1 ТДВ «Б» - непридатний до служби у ДШВ; придатний до військової служби. Такий документ не врахований відповідачем, а його звільнення та призначення на нову посаду відбулося без відповідної згоди військовослужбовця. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що з позовної заяви слідує, що позивач не погоджується з оскаржуваним наказом про переміщення, оскільки командувачем не враховано його стан здоров`я. Проте як слідує з довідки ВЛК, яка долучена до позову, ОСОБА_1 визнано не придатним до служби в десантно-штурмових військах. Будь-яких інших обмежень відносно нього військово-лікарською комісією не встановлено. Військова частина НОМЕР_2 входить до складу Сухопутних військ України, таким чином будь-яких пересторог та заборон, відповідно до існуючого висновку ВЛК, відносно військовослужбовця на момент винесення наказу про переміщення не було. Військовослужбовець переміщувався на рівнозначну посаду, в умовах правового режиму військового стану, що у відповідності до Положення про проходження військової служби в Збройних Силах України здійснюється без згоди військовослужбовця. Наказ виданий командувачем ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в межах його повноважень. До позову не долучено будь-яких документів, якими б підтверджувалося неможливість проходження ОСОБА_1 військової служби в місцевості, в якій виконуються завдання особовим складом в/ч НОМЕР_2 , внаслідок особливостей клімату тощо. Твердження в позові щодо необхідності в догляді за непрацездатними та хворими батьками тощо, теж не підтверджується жодним документом. Більше того, в умовах воєнного часу вказана обставина, за умови належного підтвердження необхідності здійснення постійного догляду, може бути підставою для звільнення військовослужбовця з військової служби, а не обмежувати командування в питанні переміщення військовослужбовця. Проте відповідного рапорту на звільнення військовослужбовець не подавав. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 17.09.2024 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 23.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу по мобілізації; прийняв військову присягу 12.03.2022, що вбачається зі змісту Військового квитка № НОМЕР_4 (а.с. 17).

Відповідно до Довідки ВЛК Військової частини НОМЕР_3 від 22.02.2023 №2501, проведено медичний огляд солдата ОСОБА_1 ; на підставі статті 23г, 45г, 13г, 83б, 64в графи II Розкладу хвороб графи 1 ТДВ «Б» - непридатний до служби у ДШВ; придатний до військової служби.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 07.09.2024 №417-РС, відповідно до пунктів 82, 257 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України нижчепойменованих осіб рядового, сержантського складу ІНФОРМАЦІЯ_2 , постановлено звільнити з займаних посад і призначити до Військової частини НОМЕР_2 , зокрема: солдата ОСОБА_1 гранатометника відділення охорони взводу охорони Гранатометником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, ВОС 103061А (далі Наказ №417-РС) (а.с. 21).

У Наказі №417-РС зазначено: «Призначається на посаду, передбачену штатом воєнного часу у зв`язку із введенням правового режиму воєнного стану з шпк «солдат» на шпк «солдат»».

Позивач зазначає, що Наказ №417-РС є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідно до Довідки ВЛК від 22.02.2023 №2501 позивач «непридатний до служби у ДШВ; придатний до військової служби»; отже, за станом здоров`я позивач не може нести службу у стрілецькому відділенні стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону батальйон є окремим бойовим підрозділом, відноситься до штурмової бригади; звільнення та призначення на посаду відбулося без згоди позивача та без оцінки стану здоров`я.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваного рішення Наказу №417-РС, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).

Відповідно до частини першої третьої статті 1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За приписами частини четвертої статті 24 Закону №2232-XII, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:

1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);

2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;

3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);

4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;

5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Статтею 2 Закону №2232-XII передбачений такий вид військової служби, як військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ) введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 постановлено: Оголосити та провести загальну мобілізацію (далі мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва. Подальшими Указами Президента України строк проведення загальної мобілізації продовжено.

Зі змісту оскаржуваного Наказу №417-РС вбачається, що ОСОБА_1 був гранатометником відділення охорони взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 штатно-посадова категорія (шпк) «солдат».

Наказом №417-РС постановлено звільнити із займаної посади і призначити до Військової частини НОМЕР_2 : солдата ОСОБА_1 Гранатометником стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону, ВОС 103061А шпк «солдат».

Відповідно до частини тринадцятої статті 6 Закону №2232-XII, військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі Положення №1153/2008).

Положенням №1153/2008 визначається порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі.

Положення №1153/2008 застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

За приписами пункту 5 Положення №1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 10 Положення №1153/2008, військовослужбовці можуть бути направлені для проходження військової служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - інші військові формування) з виключенням їх зі списків особового складу Збройних Сил України, а військовослужбовці інших військових формувань можуть бути прийняті до Збройних Сил України із зарахуванням їх до списків особового складу Збройних Сил України.

За приписами пункту 12 Положення №1153/2008, право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 82 Положення №1153/2008, призначення військовослужбовців на посади здійснюється:

1) на вищі посади - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

у разі проведення заміни у місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з установленим строком військової служби);

для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця;

за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

за сімейними обставинами - на особисте прохання;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування;

у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності;

у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах;

у разі проведення заміни у військових частинах (підрозділах), які виконують завдання в районах ведення воєнних (бойових) дій, у тому числі в районах проведення антитерористичних операцій;

у разі відсутності можливості поновлення на попередній посаді у зв`язку з незаконним звільненням або переміщенням по службі - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України;

3) на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; з урахуванням професійних, ділових і моральних якостей - на підставі висновку атестування; за віком або сімейними обставинами - на особисте прохання; у зв`язку з перебуванням із близькими особами у відносинах прямої організаційної та правової залежності - у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; у порядку виконання накладеного дисциплінарного стягнення - відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; у разі скасування військовослужбовцю допуску до державної таємниці - на посаду, що не передбачає такого допуску, - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; вагітних військовослужбовців-жінок за їх клопотанням відповідно до медичного висновку - на посади з меншим обсягом роботи, а також військовослужбовців-жінок, які мають дітей віком до трьох років, за їх клопотанням у разі неможливості виконання ними обов`язків на займаних посадах та за відсутності рівнозначних посад; за ініціативою військовослужбовця (крім військовослужбовців, які займають посади, за якими передбачені первинні військові звання офіцерського, сержантського і старшинського складу) на нижчу на один ступінь посаду на підставі рішення посадової особи відповідно до номенклатури посад;

4) у зв`язку із зарахуванням на навчання до вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти із звільненням з посади, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання;

5) у зв`язку із закінченням строку перебування на посаді;

6) у зв`язку зі звільненням або призначенням на посади, передбаченими штатами воєнного часу, у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення правового режиму воєнного стану;

7) у зв`язку зі звільненням осіб сержантського і старшинського складу, які займали посади офіцерського складу;

8) у зв`язку з призначенням на посади, що можуть бути заміщені військовослужбовцями, які під час проходження військової служби були визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби за станом здоров`я за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до встановлення їм інвалідності, часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, - на особисте прохання за рішенням посадової особи, до повноважень якої належить призначення на посади відповідно до переліку посад, що можуть бути заміщені такими військовослужбовцями, який визначається Міністерством оборони України;

9) у разі запровадження нового військового звання.

Посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачено вище військове звання, ніж за займаною посадою, а за умови рівних військових звань - більший посадовий оклад (тарифний розряд).

Призначення військовослужбовців на інші посади також здійснюється у випадках, передбачених пунктами 102 і 104 цього Положення.

Відповідно до пункту 110 Положення №1153/2008, переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України. У період дії - воєнного стану таке переміщення здійснюється наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 113 Положення №1153/2008 визначено, що переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Отже, чинне законодавство передбачає переміщення військовослужбовця за станом здоров`я за його рапортом та за наявності відповідного медичного висновку без його згоди.

Як слідує з довідки ВЛК, позивача визнано не придатним до служби в десантно-штурмових військах та придатним до військової служби.

Будь-яких інших обмежень відносно позивача Довідкою ВЛК не встановлено.

При цьому, позивача переміщено на рівнозначну посаду в умовах правового режиму військового стану.

Відповідно до абзацу 2 пункту 257 Положення №1153/2008, для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Згідно з пунктом 112 Положення №1153/2008 військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Так, позивач не надав суду жодних належних і допустимих доказів неможливості проходження військовослужбовцем військової служби у «місцевості», до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Інших підстав, визначених пунктом 112 Положення №1153/2008, не установлено.

З матеріалів справи слідує, що солдат ОСОБА_1 був гранатометником відділення охорони взводу охорони та призначений на посаду Гранатометника стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону.

Жодних доказів того, що призначення на посаду Гранатометника всупереч Довідці ВЛК, де зазначено: «непридатний до служби у ДШВ» відбулося з порушенням позивачем не надано.

Довідка ВЛК не визначає обмежень, щодо проходження позивачем служби в будь-якій місцевості, а матеріали справи не містять доказів, які встановлюють обмеження щодо проходження позивачем служби у будь-якій місцевості.

Так, позивач зазначає, що призначення на нову посаду здійснено без оцінки його стану здоров`я.

Так, Довідка ВЛК, відповідно до якої позивач визнаний непридатним до служби у ДШВ та придатним до військової служби видана 22.02.2023.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі Положення №402), військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико- соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Норми Положення №402 описуються судом у редакції, чинній на момент формування Довідки від 22.02.2023.

При цьому, Довідка ВЛК від 22.02.2023, на яку посилається позивач, стосувалася підстави: причинний зв`язок захворювання (травми, контузії каліцтва): Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби.

Відповідно до пункту 21.5. Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема,

д) «Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Тобто, Довідка ВЛК від 22.02.2023, на яку посилається позивач, винесена у порядку глави 21 Положення №402 «Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України».

При цьому, Довідка від 22.02.2023 не містить записів щодо непридатності позивача до військової служби, а містить запис: «придатний до військової служби».

Також Довідка від 22.02.2023 не містить записів щодо обмеження придатності до військової служби саме з військової спеціальності ВОС 103061А.

ВОС НОМЕР_5 Гранатометник містить два пункти «а» та «б»: а) усі військові частини, крім зазначених у пункті "б"; б) тільки для бойових військових частин.

Позивачу визначено ВОС 103061 за пунктом «а», тобто не для бойових військових частин.

При цьому, позивач не надав суду відповідної довідки ВЛК, оформленої відповідно до глави 20 розділу II Положення №402 щодо медичного огляду військовослужбовця та інших контингентів.

Також не надано суду доказів ініціювання перед командуванням питання щодо необхідності проходження медичного огляду через стан здоров`я.

У позовній заяві позивач зазначає, що 11.09.2024 ним скеровано до відповідача відповідний рапорт про неможливість виконання Наказу №417-РС та надано Довідку ВЛК від 22.02.2023; проте, відповідь на рапорт не надана, а Наказ №417-РС не скасовано.

Суд відхиляє такі доводи позивача та зазначає, що останній не надав суду жодних належних і допустимих доказів написання ним такого рапорта та не надано жодних доказів подання такого рапорта.

При цьому, позивач не оскаржує бездіяльність відповідача щодо не розгляду рапорта чи його розгляду у неналежний спосіб.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржуваний Наказ №417-РС винесений під час дії воєнного стану з дотриманням вимог положень пунктів 82, 257 Положення, є правомірним, що у свою чергу свідчить про відсутність підстав для його скасування.

Тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська