Справа № 440/11934/24
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2024 р. м. ХарківСправа № 440/11934/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Калиновського В.А.,

Суддів Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі № 440/11934/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 18.11.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та зазначена апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали. Згідно довідки про доставку електронного листа ОСОБА_1 отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 19.11.2024 (04:25).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.11.2024 зазначена апеляційна скарга вдруге була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали. Згідно довідки про доставку електронного листа ОСОБА_1 отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 22.11.24 (21:36).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2024 зазначена апеляційна скарга втретє була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали. Згідно довідки про доставку електронного листа ОСОБА_1 отримала копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 03.12.24 (19:06).

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 251 КАС України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до вищезазначених ухвал був встановлений перелік документів, які має надати апелянт для підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, зокрема, але не виключно:

- декларація по безробіттю в Португалії, належним чином перекладена на мову судочинства та діловодства в адміністративних судах - українську;

- довідка компетентних органів Португалії про те, що позивач отримує допомогу по безробіттю або іншу соціальну допомогу із зазначенням розміру такої допомоги тощо належним чином перекладені на офіційну мову діловодства - українську та засвідченні у належному порядку

- банківські документи про відсутність на рахунку коштів, як в Україні, так і в Португалії;

- довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, наявних, як в Україні, так і в Португалії тощо.

Судом також було зазначено, що даний перелік не є вичерпним, та відсутність доходів може бути підтверджена будь-якими іншими документами, які об`єктивно вказують на наявність чи відсутність доходів у позивача.

На виконання вимог ухвали без руху, ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставах п.п. 1, 3 ч.1, ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на той факт, що предмет цієї справи охоплює захист соціальних прав, оскільки, в залежності від характеру позовних вимог від сплати судового збору звільняються позивачі у разі звернення до суду з такими позовами: - про стягнення пенсії.

Крім того апелянт акцентує увагу на тому, що має право на звільнення від сплати судового збору у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік, оскільки, позивач, проживаючи в Португалії не отримувала ніяких доходів ні в Португалії, ні в Україні, зазначає, що перебуває на обліку в центрі безробіття, що підтверджується декларацією по безробіттю в Португалії від 10.02.2024. Вказує, що з 2010 року й по сьогодні перебуває на утриманні своєї дочки ОСОБА_2 , яка надає у розпорядження позивача лише харчування, одяг та ліки.

Розглянувши матеріали клопотання позивача, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" врегульовує питання щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати Згідно із частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Також положеннями частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Отже, суд наділений повноваженнями зменшити тягар судових витрат для особи, яка до нього звертається.

Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а саме його повноваженням як формою суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

До того ж стосовно сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення судових витрат, яких зазнає сторона. Зокрема, особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану, за наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом повноважень зменшити розмір судових витрат стосовно сплати судового збору, якого зазнає сторона.

Такі обставини мають бути підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 20.02.2020 у справі №420/1582/19 та від 17.09.2020 у справі № 460/3138/19.

У постанові від 02.02.2023 у справі № 320/2083/21 Верховний Суд зазначив: "Суд враховує, що Закон України "Про судовий збір" не містить вичерпного й чітко визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Водночас за змістом пункту 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" документи про майновий стан мають містить інформацію на підставі якої суд може встановити відсоткове співвідношення розміру судового збору до річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2005 у справі "Княт проти Польщі" ("Kniat v. Poland"), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2005 у справі "Єдамскі та Єдамска проти Польщі" ("Jedamski and Jedamska v. Poland"), заява № 73547/01).

При розгляді справ ЄСПЛ встановлює, чи був, з однієї сторони, дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи, та з іншої - правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема, правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді; для того, щоб гарантувати такий справедливий баланс, та, власне, зберегти безперебійне функціонування судової системи, суди мають можливість звільнити від судового збору тих заявників, які можуть довести свою погану фінансову ситуацію ("Шишков проти Росії", № 26746/05, п. 111).

Крім того, на переконання ЄСПЛ, при оцінюванні розміру судового збору слід обов`язково враховувати питання фінансової спроможності заявника його сплатити, а також обставини конкретної справи та стадію провадження (Kreuz v. Poland, № 28249/95, п. 60); підставою для рішення суду про звільнення від сплати судового збору може бути майновий (фінансовий) стан особи ("FC Mretebi v. Georgia", № 38736/04, п. 47)."

З наведеного слідує, що саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

При цьому скаржниця подала заяву про звільнення від сплати судового збору. Заяву мотивує тим, що розглядуваний спір пов`язаний із стягненням пенсії, що на думку позивача, відноситься до категорії справ, пов`язаних із захистом соціальних прав. Зазначає про положення п.3 ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір". Просить врахувати правові висновки викладені у постанові КГС ВС від 25.03.2021 по справі № 912/3514/20. А також зазначає те, що предмет позову в цій справі стосується захисту соціальних прав позивача, що може бути самостійною підставою для ухвалення рішення судом про звільнення позивача від сплати судового збору.

Разом із тим, Законом України від 30 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" статтю восьму Закону України "Про судовий збір" викладено у новій редакції, в якій передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору. Проте позивачі за подання позовів щодо спорів, пов`язаних із стягненням пенсії до зазначеного кола осіб не відносяться. Цей закон набрав чинності з 15 грудня 2017 року.

Таким чином на момент звернення ОСОБА_1 з апеляційною скаргою 11 листопада 2024 року, Законом України "Про судовий збір" не передбачено пільг щодо сплати судового збору для позивачів за подання позовів щодо спорів, пов`язаних із стягненням пенсії.

Відтак з урахуванням викладеного колегія суддів відхиляє заяву позивача про звільнення від сплати судового збору, оскільки статтями 5 та 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, проте позивач до зазначеного кола осіб не відноситься.

Щодо твердження позивача про те, що наданий документ, іменований як декларація по безробіттю в Португалії, згідно з яким, за твердженням заявника, позивач з 22.11.2011 по теперішній час перебуває на обліку в центрі з безробіття, може бути перекладений технічними засобами та не вимагає офіційного (належного) перекладу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 15 КАС України судочинство і діловодство в адміністративних судах провадиться державною мовою.

Отже, наданий документ, іменований як декларація по безробіттю в Португалії, не може бути досліджений в суді апеляційної інстанції, тому що не відповідає вимогам діловодства в адміністративних судах, встановлених ст. 15 КАС України.

Таким чином, до суду не надано жодного документу, який може надати суду оцінити можливість чи неможливість здійснити оплату судового збору, виходячи з реальних доходів та майнового стану позивача.

Позивач обмежилась лише загальними формулюваннями згідно з якими у позивача відсутній дохід на території України та перебуванням у стані безробітної у Португалії, наявністю боргу, який перейшов від ОСОБА_3 перед ОСОБА_4 , перебуванням на утриманні своєї доньки ОСОБА_2 .

Водночас означені твердження не дають повної інформації стосовно неможливості сплати позивачем судового збору.

Клопотання апелянта про залучення перекладача, колегія суддів не може прийня його до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8 ч.2 ст. 180 КАС України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про залучення перекладача.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 306 КАС України, суддя-доповідач в порядку підготовки справи до апеляційного розгляду за клопотанням учасників справи вирішує питання про залучення до участі у справі перекладача; вирішує інші письмово заявлені клопотання учасників справи.

Отже, залучення перекладача до справи можливе лише після відкриття апеляційного провадження по справі і проведення підготовчих дій до розгляду справи по суті, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Позивачем та його представником не надано жодного обґрунтованого документального підтвердження скрутного матеріального стану позивача.

Тому, судом вбачається, що клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, оскільки встановити скрутний майновий стан сторони з наданих до суду документів неможливо.

Таким чином, позивачеві необхідно відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору саме за наведених у ньому підстав.

Таким чином, останній день на усунення недоліків 09.12.2024.

Згідно з ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 6 та ч. 7 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку. Копія ухвали про повернення апеляційної скарги надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про повернення апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи те, що вимоги ухвали суду від 18.11.2024 у встановлений судом строк не виконані, наявні підстави для повернення апеляційної скарги позивачу в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, колегія суддів зазначає, що повернення апеляційної скарги без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою в порядку, визначеному законом.

Керуючись ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.11.2024 по справі № 440/11934/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва