Справа № 560/14135/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, в якому просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо не виключення з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 донарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (з урахуванням недоїмки та пені) на загальну суму 29469,84 грн за наслідками оскарження та скасування судом вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату податкового боргу (недоїмки та пені) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області здійснити коригування відомостей в картці особового рахунку платника ОСОБА_1 шляхом виключення з неї відомостей щодо наявності боргу, недоїмки та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в 29469,84 грн за наслідками оскарження та скасування судом податкової вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату податкового боргу (недоїмки та пені) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головне управління ДПС у Хмельницькій області протиправно не виключило з обліку в інтегрованій картці платника податків ОСОБА_1 донарахування з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (з урахуванням недоїмки та пені) на загальну суму 29469,84 грн, оскільки податкова вимога Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату податкового боргу (недоїмки та пені) №ф-5960-17-у від 13.12.2021 визнана протиправною та скасована в судовому порядку.

Ухвалою від 30.09.2024 суд залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 14.10.2024 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що судом апеляційної інстанції прийняте рішення про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату борту (недоїмки) в межах позовних вимог. Рішення щодо визнання протиправними та скасування нарахувань судом прийнято не було, тому підстави для скасування нарахованих сум по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відсутні. Вказує, що у зв`язку із наявністю заборгованості зі сплати єдиного внеску в ІКС ФОП ОСОБА_1 сформовано та направлено вимогу про сплату боргу (недоїмки) рекомендованим листом з повідомленням про вручення за місцем реєстрації №Ф-12885-2201 від 06.09.2024 на суму - 29469,84 грн. Таким чином, станом на 21.10.2024 в ІКС ФОГІ ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі - 29469,84 гривень. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

13.12.2021 р. Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області (відповідачем) було сформовано податкову вимогу №ф-5960-17-у від 13.12.2021 на суму 29469, 84 грн (з урахуванням недоїмки та пені), у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 (позивача) заборгованості по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Не погоджуючись з податковою вимогою №ф-5960-17-у від 13.12.2021 позивач вернувся з адміністративним позовом до суду.

15.11.2023 року Хмельницьким окружним адміністративним судом ухвалено рішення у справі №560/13554/23, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДІС в Хмельницькій області задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 23.04.2024 р.

27 серпня 2024 р до відповідача було надіслано запит адвоката про надання копії картки особового рахунку платника (інтегрованої картки) ОСОБА_1 з урахуванням виключення з неї відомостей щодо наявності недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування на загальну суму у розмірі 29469, 84 грн за наслідками оскарження та скасування судом про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

Відповідачем листом від 03.09.2024 р №13386/6/22-01-24-09-12 було повідомлено про відсутність підстав для коригування інтегрованої картки платника ОСОБА_1 з єдиного внеску - оскільки наявний податковий борг в сумі 29 469, 84 грн.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Правила ведення в податкових органах оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначені Порядком ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.01.2021 № 5 (далі Порядок №5).

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу ІІ Порядку №5 з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та фондами загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування за відповідним видом платежу та відповідною адміністративно-територіальною одиницею.

Під час проведення облікової операції в ІКП зазначається дата запису операції, зміст операції та/або документ, на підставі якого здійснюється запис.

Облік платежів ведеться в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Згідно з пунктами 4 - 5 розділу І Порядку № 5 відображення/занесення первинних показників у підсистемах інформаційної системи здійснюється працівниками структурних підрозділів територіальних органів ДПС за напрямами роботи.

Моніторинг повноти та своєчасності внесення первинних показників у підсистеми інформаційної системи забезпечується керівниками структурних підрозділів територіального органу ДПС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, що здійснює облік платежів.

Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Порядку №5 первинними документами, на підставі яких в ІКП здійснюється погашення (зменшення) суми податкового боргу (заборгованості зі сплати платежів до бюджетів) та заборгованості зі сплати єдиного внеску, є, зокрема, рішення суду про вирішення питання по суті (скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання та пені/суми єдиного внеску за результатами судового оскарження), яке набрало законної сили.

Аналіз положень вказаного Порядку № 5 свідчить про те, що, оскільки облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника, то матеріально-правовий інтерес платника податків полягає в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків.

Відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу щодо правильного та об`єктивного відображення в інтегрованій картці фактичного стану розрахунків з бюджетом.

У разі визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску протиправною з огляду на відсутність у суб`єкта господарювання податкового боргу, вимога про здійснення коригування відомостей в ІКП є також обґрунтованою, оскільки дані ІКП повинні відображати його дійсний стан розрахунків з бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у подібних правовідносинах у постановах від 19 лютого 2019 року у справі № 825/999/17, від 26 лютого 2019 року у справі № 805/4374/15-а, від 25 березня 2020 року у справі № 826/9288/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 813/1760/18, від 01 липня 2020 року у справі № 640/8980/19, від 17 червня 2021 року у справі № 520/7599/19, від 25.03.2020 року у справі № 826/9288/18.

Суд встановив, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №560/13554/19 позовні вимоги позивача задоволено. Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Хмельницькій області про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

У цьому судовому рішенні суд дійшов висновку, що позивач, ОСОБА_1 з 04.06.2018 є найманим працівником, працевлаштувався водієм до КНП "Багатопрофільна центральна районна лікарня" Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, однак за цей період їй, йому фізичній особі-підприємцю, нараховувався до сплати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Крім того, наданими до суду позивачем доказами, з 28.06.2022 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, що підтверджується військовим квитком та довідкою №482 від 06.06.2023.

Суд зазначає, що Закон №2464-VI не містить норм щодо обов`язку фізичної особи - підприємця сплачувати єдиний внесок у разі, коли такою особою фактично не ведеться підприємницька діяльність.

Факт державної реєстрації фізичною особою індивідуальної підприємницької діяльності не зобов`язує таку особу до активного її ведення.

Крім того, цим законом не визначено обов`язку фізичної особи-підприємця сплачувати єдиний внесок за себе самостійно у разі, коли така особа не веде підприємницьку діяльність, а працевлаштована як найманий працівник за трудовим договором і єдиний внесок за неї сплачує роботодавець.

Зважаючи на те, що основоположним принципом збору єдиного внеску є обов`язковість законодавчого визначення умов і порядку його сплати, відсутність у законі конкретної вказівки на необхідність сплати єдиного внеску у вищеописаному випадку свідчить на користь висновку про відсутність у позивача обов`язку з його сплати.

Крім того, визначальним у контексті саме цього спору на думку суду є мета сплати єдиного внеску - отримання особою права на соціальне забезпечення у разі настання страхового випадку.

Позивачу таке право гарантоване за рахунок його участі в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування як найманого працівника та сплати єдиного внеску за неї роботодавцем за основним місцем роботи.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність у позивача обов`язку зі сплати єдиного внеску за спірний період та, як наслідок, нарахування штрафних санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску суд вважає протиправним.

Таким чином, суд констатує, що у контролюючого органу не було передбачених чинним податковим законодавством підстав для відмови позивачу у внесенні відповідних коригувань до ІКП.

Також слід зауважити, що прийняття податковим органом нової податкової вимоги №Ф-12885-2201 від 06.09.2024 вже після звернення представника позивача із запитом не скасовує обов`язку відповідача внести зміни в інтегровану картку платника податків позивача за наслідками оскарження та скасування судом вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату податкового боргу (недоїмки та пені) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , виключивши з неї відомості щодо наявності боргу, недоїмки та пені зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування в сумі 29469, 84 грн за наслідками оскарження та скасування судом податкової вимоги Головного управління ДПС у Хмельницькій області про сплату податкового боргу (недоїмки та пені) №ф-5960-17-у від 13.12.2021.

Враховуючи викладене вище, заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, тому ці витрати слід присудити на його користь.

За правилами частини сьомої ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

А за правилами частини четвертої цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми представник позивача надала суду договір про надання правничої допомоги та квитанцію про оплату послуг адвоката в сумі 15000 грн.

За правилами частини пятої-сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини пятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу не надано акту виконаних робіт.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи ту обставину, що підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, суд вважає, що розмір витрат на правову допомогу на рівні 15000,00 грн є неспівмірним зі складністю справи.

Так, витрати зазначені у квитанції на оплату професійної правничої допомоги не відповідають критерію реальності та розумності їхнього розміру, а відтак суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 1000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Хмельницькій області щодо внесення змін до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 шляхом коригування податкового боргу на суму 29469,84 грн, визначену в податковій вимозі про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021, яка скасована рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №560/13554/23.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Хмельницькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), шляхом коригування (анулювання) податкового боргу на суму 29469,84 грн, визначену в податковій вимозі про сплату боргу (недоїмки) №ф-5960-17-у від 13.12.2021, яка скасована рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.11.2023 у справі №560/13554/23.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 (одна тисяча тисяча) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя В.К. Блонський