Справа № 420/32716/24
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Волошиної Ю.С., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, ), старшого інспектора сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича (місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15А), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №560162 від 15.08.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, старшого інспектора сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №560162 від 15.08.2024 року, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії старшого інспектору сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича щодо винесення термінового заборонного припису від 15.08.2024 року серії АА №560162 стосовно ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис АА №560162 від 15.08.2024 року стосовно ОСОБА_1 , винесений старшим інспектором сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Войтком Богданом Сергійовичем;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виключити відомості щодо ОСОБА_1 як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області витрати позивача, понесені під час розгляду справи.

Ухвалою від 22.10.2024р. Одеським окружним адміністративним судом позовну заяву залишено без руху.

На виконання ухвали суду 23.10.2024 за вх. № ЕС/56439/24 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 28.10.2024р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі, залучено третю особу, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.11.2024р. за вх. № ЕС/62879/24 від відповідача ГУНП в Одеській області надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву.

20.11.2024р. за вх. № ЕС/65109/24 від відповідача ГУНП в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву.

Від другого відповідача старшого інспектору сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича відзив до суду не надходив; від третьої особи ОСОБА_3 пояснення у справі не надходили. Судом направлялась поштова кореспонденція засобами поштового зв`язку, проте повернулись конверти у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Серед іншого, судом було зроблено оголошення про розгляд даної справи на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 48 а).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ніч з 14 на 15 серпня 2024 року старшим інспектором сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4

складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника АА №560162 від 15.08.2024 року стосовно ОСОБА_1 у зв`язку зі скоєнням домашнього насильства, а саме: 14.08.2024, ввечері за адресою: АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_3 за спільною адресою проживання, а саме вживав погрози.

Вказаним заборонним приписом застосовано заходи термінового заборонного припису стосовно кривдника: заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 1 добу з 01год 00хв 15.08.2024 та діє до 01год 00хв 16.08.2024.

Вважаючи такий припис протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Від відповідача ГУНП в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому, в обґрунтування правової позиції, зазначено, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, та у спосіб і в порядку визначеному ним, у зв`язку з чим, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Другий відповідач - старший інспектор сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 правом на подання відзиву не скористався.

Третя особа ОСОБА_3 правом на подання пояснень до суду не скористалась.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно пункту 8 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з положеннями статті 24 Закону України від 07.12.2017 №2229-VIII "Про запобігання та протидію домашньому насильству" (далі - Закон №2229-VIII) до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Відповідно до пункту 16 частини першої статті 1 Закон №2229-VIIІ терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Пунктом 4 частини першої статті 10 Закону №2229-VIII визначено, що до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників.

Згідно із вимогами статті 25 Закону №2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівником уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України за результатами оцінки ризиків.

Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Терміновий заборонний припис вручається кривднику, а його копія - постраждалій особі або її представнику.

Особа, стосовно якої винесено терміновий заборонний припис, може оскаржити його до суду в загальному порядку, передбаченому для оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників уповноважених підрозділів органів Національної поліції України.

Процедуру винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника визначено Розділом ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2028 №654 (далі - Порядок №654).

Так, відповідно до розділу II Порядку № 654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти "так", "ні", "без відповіді" / "невідомо". Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді "Без відповіді/Невідомо", поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Матеріалами справи встановлено наступне.

18.07.2013р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано шлюб (а.с. 15).

25.07.2023р. під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 було придбано житловий будинок за адресою АДРЕСА_4 (а.с. 16-19).

14.08.2024р. до ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_4 пульт охорони Зевс, конфлікт дружини з чоловіком. Також надійшла заява від громадянки ОСОБА_3 .

Як зазначено у позовній заяві та відзиві на позов, позивач перебував за межами м. Одеси, 14.08.2024 ввечері повернувся додому за адресою АДРЕСА_4 , де мешкає разом з дружиною ОСОБА_3 та дітьми. Водночас, дружина позивача ОСОБА_3 викликала поліцію та службу охорони через небажання спільного перебування з позивачем за вказаною адресою.

Згідно відеозапису, можна припустити, що подружжя ОСОБА_6 знаходиться у стані розлучення, про що неодноразово заявлялось ними обома. Відтак, судом досліджено Єдиний державний реєстр судових рішень та встановлено, що на розгляді в суді дійсно перебуває справа про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваний припис складений за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування постраждалої особи та отримання від неї відповідей (а.с. 23-24).

Згідно вказаної форми оцінки на одне запитання Поведінка кривдника вплинула на безпеку постраждалої особи та дітей? було надано стверджувальну відповідь.

При цьому, судом ретельно досліджено відеозапис з бодікамер поліцейський під час означених подій, з чого можна дійти наступних висновків: по-перше, позивач не проявляв жодних агресивних дій на відеозаписі ані по відношенню до заявника ОСОБА_3 , ані по відношенню до поліцейських, ані до інших осіб; по-друге, ані дітей, ані їхніх голосів на відеозаписі зафіксовано не було (заявниця вказала, що діти сплять); по-третє жодної інформації, яка саме поведінка позивача та чим саме вплинула така поведінка на безпеку постраждалої особи чи дітей ані на відеозаписі, ані в матеріалах справи не міститься.

Суд звертає увагу, що позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_3 з 2013 року та на момент розгляді справи йде процес розлучення. Рішення про розірвання шлюбу на момент події 15 серпня 2024 року не було.

Будинок, в якому позивач та ОСОБА_3 станом на 15.08.2024 року проживали, було їхнім спільним сумісним майном подружжя.

Тобто, враховуючи зазначене, суд вважає, що позивач станом на винесення оскаржуваного припису проживала в будинку, який являється спільною власністю з ОСОБА_3 , а тому перебування позивача у вказаному будинку є на момент складення оскаржуваного припису було законним.

Також при дослідженні відеозапису, вбачається зі слів ОСОБА_3 , що в день проведення відеозапису та складення оскаржуваного припису конфлікту між нею та чоловіком не було, однак наполягала, що не може знаходитись зі своїм чоловіком вдома. При цьому, працівники поліції навіть не знали, що роботи з заявою ОСОБА_3 та в якості альтернативи запропонували їй скласти терміновий заборонний припис.

Варто зауважити, що оскаржуваний припис було складено під час комендантської години. При цьому, на відеозаписі поліцейські декілька разів перепитують у ОСОБА_3 , чи було застосовано до неї ОСОБА_1 насилля, вона відповідає, що так, було багато разів. Проте не може на уточнююче запитання поліцейських вказати, коли орієнтовно такі події мали місце, жодних зафіксованих фактів та навіть викликів правоохоронних органів стосовно неправомірної поведінки ОСОБА_1 по відношенню до неї заявниця також не вказала.

Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься доповідна записка про результати розгляду звернення ОСОБА_3 (а.с. 82), згідно якої Під час розгляду даної скарги було встановлено, що за адресою АДРЕСА_4 мешкає громадянка ОСОБА_3 разом з чоловіком ОСОБА_1 15.08.2024 року чоловік знаходився за межами м. Одеси. Ввечері повернувся додому не повідомивши про це свою дружину. Обурившись цьому факту громадянка викликала охорону, а ті в свою чергу поліцію. Також було встановлено, що між подружжям йде процес розірвання шлюбу і на ґрунті цього виник спір. В зв`язку з чим відносно гр. ОСОБА_1 було винесено ТЗП серії АА №560162 від 15.08.2024 р. на одну добу з забороною контактувати з постраждалою особою в будь-який спосіб. Підписав вказану доповідну записку ОСОБА_7 , який склав оскаржуваний припис.

Суд наголошує, що ані в даній службовій записці, ані в інших матеріалах справи, ані на відеозаписі не вказано, чим саме позивач порушив норми чинного законодавства, в чому полягає протиправність його поведінки і на підставі чого ОСОБА_3 визнано постраждалою особою. Як зазначено вище, відповідач у доповідній записці вказав лише, що виник спір на ґрунті розірвання шлюбу між подружжям ОСОБА_6 .

Відтак, поліцейські дійшли хибного висновку про факт домашнього насильства в односторонньому порядку, без встановлення вини ОСОБА_1 , виключно через наявність заяви ОСОБА_3 від 15.08.2024р. (а.с. 83), в якій остання вказує, що ОСОБА_1 здійснював погрози на її адресу, а саме повідомив, що зариє, спільні діти хвилюються та перживають під час сварок. Отже, навіть у самій заяві, на підставі якої було прийнято оскаржуваний припис, не було наведено, в чому саме полягає насильство з боку ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_3 . З пояснень ОСОБА_3 (а.с. 84) вбачається, що між нею та її чоловіком ОСОБА_1 відбуваються постійні сварки на ґрунті розлучення. В чому полягає насильство з боку ОСОБА_1 також не вказано.

На користь відсутності в діях позивача протиправної поведінки по відношенню до ОСОБА_3 також свідчить відсутність будь-яких постанов відносно ОСОБА_1 про вчинення в т.ч. адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП тощо.

Суд наголошує, що наявність конфліктних ситуацій між подружжям, в т.ч. під час розлучення, не дає підстави дійти висновку, що саме чоловік є кривдником та здійснює домашнє насильство по відношенню до дружини. Як зазначалось судом вище, відповідачами не надано жодних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_1 є кривдником по відношенню до ОСОБА_3 , відповідні обставини відповідачами у встановленому законодавством порядку не встановлено, доказів протилежного суду не доведено.

Отже, враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що оскаржуваний терміновий заборонний припис прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 діяв не у спосіб, передбачений чинним законодавством України, а відтак його дії мають бути визнані протиправними.

Згідно листа від 27.09.2024 р. № 60-198аз (а.с. 26) інформацію відносно ОСОБА_1 було внесено до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі.

Беручи до уваги, що суд дійшов висновку про необхідність скасування ТЗП серії АА №560162 від 15.08.2024 р., задоволенню також полягає й похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача виключити відомості щодо ОСОБА_1 як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі в частині подій, що мали місце 15.08.2024 р. та за результатами яких складено ТЗП серії АА №560162.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3634,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, ), старшого інспектора сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича (місцезнаходження: 65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 15А), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, ОСОБА_2 (місцепроживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про визнання протиправним та скасування протиправним та скасування термінового заборонного припису стосовно кривдника АА №560162 від 15.08.2024 року - задовольнити.

Визнати протиправними дії старшого інспектору сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Войтка Богдана Сергійовича щодо винесення термінового заборонного припису від 15.08.2024 року серії АА №560162 стосовно ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати терміновий заборонний припис АА №560162 від 15.08.2024 року стосовно ОСОБА_1 , винесений старшим інспектором сектору протидії домашнього насильства відділу поліції Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області капітана поліції Войтком Богданом Сергійовичем;

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області виключити відомості щодо ОСОБА_1 як кривдника з Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства та насильства за ознакою статі в частині подій, що мали місце 15.08.2024 р. та за результатами яких складено ТЗП серії АА №560162.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області (місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 3634,00 грн. (три тисячі шістсот тридцять чотири грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2024 р.

Суддя О.М. Тарасишина