Справа № 500/6358/24
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 500/6358/24

12 грудня 2024 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі судді Чепенюк О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області (далі Головне управління) про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління № 68-НК/64 від 13.02.2024 про перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 по справі № 500/4508/23 в частині встановлення (зменшення) розміру відсотків премій за період з 01.01.2020 по 18.04.2023 та зобов`язання Головне управління здійснити перерахунок премій ОСОБА_1 відповідно до встановлених розмірів відсотків премій, вказаних у наказах по преміюванню 01.01.2020 по 18.04.2023 із врахуванням раніше виплачених сум та встановлених посадових окладів, визначених відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду по справі № 500/4508/24 від 05.10.2024.

Позов обґрунтований тим, що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі № 500/4508/23 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок його грошового забезпечення з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінет Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. Головним управлінням проведено перерахунок грошового забезпечення.

Після здійснення виплати коштів за рішенням суду про перерахунок грошового забезпечення у позивача виникли сумніви щодо правильного розрахунку сум, які підлягали до виплати. Отримавши на адвокатський запит копію наказу по особовому складу від 13.02.2024 № 68-НК/64, позивач зробив висновок про заниження розміру премії, яка виплачувалася у період 2020-2023 років, через що звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.10.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у строк, встановлений статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У поданому до суду відзиві на позов, представник відповідача проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Суд дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини справи та дійшов таких висновків.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 05.10.2023 у справі №500/4508/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.12.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області задоволено повністю, визнано протиправними дії Головного управління щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01 січня відповідного календарного року, зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 29.01.2020 по 18.04.2023, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за спеціальним званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання цього рішення суду Головним управлінням прийнято наказ №68-НК/64 від 13.02.2024 «Про перерахунок грошового забезпечення», за змістом якого визначено перерахувати грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 по 18.04.2023 (а.с.47-48).

У подальшому через сумніви позивача щодо правильності розрахунку сум, які підлягли виплаті на виконання судового рішення, направлено адвокатський запит до відповідача для отримання інформації та копій підтверджуючих документів, які стали підставою для здійснення перерахунку грошового забезпечення ОСОБА_1 . У відповідь на адвокатський запит від 23.05.2024 заявнику направлено копію наказу по особовому складу від 13.02.2024 № 68-НК/64 та інші документи, що стосувалися нарахування грошового забезпечення ОСОБА_1 протягом 2020-2023 років.

Зі змісту наказу від 13.02.2024 № 68-НК/64 вбачається нарахування позивачу щомісячної премії у розмірі 10 відсотків у період з 29.01.2020 по 18.04.2023, натомість у цей період відповідно до наказів Головного управління позивачу виплачувався інший розмір премії. Так, у період з лютого 2020 року по грудень 2020 року позивачу встановлено премію у розмірі 65%; у період з січня 2021 року по грудень 2021 року - 75%; у період з січня 2022 року по вересень 2022 року - 113%; у період з жовтня 2022 року по листопад 2022 року - 120%; у грудні 2022 року - 170%; у період з 01.01.2023 по день звільнення (18.04.2023) позивачу встановлено премію у розмірі 290%.

Позивач вважає, що рішення суду у справі №500/4508/24 виконане не в повному обсязі, бо неправильно визначено відсотковий розмір премії при перерахунку грошового забезпечення, через що звернувся до суду з цим позовом.

Судом встановлено, що з аналогічним позовом до Головного управління ОСОБА_1 вже звертався до Тернопільського окружного адміністративного суду у серпні 2024 року, ухвалою суду від 21.08.2024 у справі №500/5086/24 відмовлено у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, з тих підстав, що процесуальний закон визначає інший порядок дій та спосіб захисту у разі невиконання чи неналежного виконання судового рішення. Зокрема, судом зауважено, що у разі невиконання чи неналежного виконання судового рішення відповідачем у справі №500/4508/23, на виконання якого прийнято наказ №68-НК/64 від 13.02.2024 "Про перерахунок грошового забезпечення", позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції з відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 КАС України, а не подавати новий позов; обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення.

Ухвала Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.08.2024 у справі №500/5086/24 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі не оскаржувалася.

У подальшому позивач звернувся з позовом до Тернопільського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій щодо закінчення виконавчого провадження та зобов`язання скасувати постанову про закриття виконавчого провадження від 28.08.2024. Позов мотивовано не виконанням у повній мірі рішення суду у справі № 500/4508/24 та рішення суду у справі № 500/4453/24, через що не було підстав для закінчення виконавчого провадження. Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 у задоволенні позовних вимог про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження відмовлено. Рішення суду позивачем не оскаржувалося та набрало законної сили.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач наполягає на неналежному та неповному виконанні судового рішення у справі №500/4508/23 через нарахування грошового забезпечення зі зменшеним відсотковим показником премії.

Фактично у спірному випадку позивач звернувся з позовом до суду про зобов`язання суб`єкта владних повноважень виконати судове рішення в іншій справі шляхом ухвалення з цього приводу іншого (нового) судового рішення. Разом з тим, процесуальним засобом забезпечення належного та своєчасного виконання судового рішення є судовий контроль, підстави та порядок здійснення якого визначені статтями 382-383 КАС України.

Так відповідно до частин першої-другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, наведені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання нового позову.

Суд наголошує, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому нормами процесуального закону, та не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є фактичне спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18 та від 09.07.2019 у справі №826/17587/18.

Крім того, Верховний Суд зазначав, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (стаття 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення; не передбачає такої можливості і положення статті 383 КАС України.

У постанові від 05.02.2020 у справі № 640/10843/19 Верховний Суд зазначив, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Заявлені у цій справі позовні вимоги стосуються неналежного виконання судового рішення у справі №500/4508/23, спір у цій справі фактично спрямований на виконання іншого судового рішення.

Враховуючи фактичні обставини справи, а також положення чинного законодавства, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості в межах адміністративної справи №500/4508/23 звертатися до суду в порядку статей 382, 383 КАС України з метою забезпечення виконання рішення суду, яке, на його думку, виконується неналежним чином, адже питання визнання протиправним наказу Головного управління №68-НК/64 від 13.02.2024 прийнятого на виконання рішення суду від 05.10.2023 у справі №500/4508/23, охоплюється таким рішенням суду та належить до предмету його виконання.

З огляду на викладене суд зауважує, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача у разі визнання його судом порушеним.

Саме з цих підстав ОСОБА_1 ухвалою суду від 21.08.2024 відмовлено у відкритті провадження у справі №500/5086/24, про що суд зазначав вище.

Частина п`ята статті 170 КАС України визначає, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

У постанові Верховного Суду від 08.10.2024 у справі № 140/4562/21 зазначено, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються. У разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З урахуванням викладеного, суд вважає доцільним закрити провадження у даній справі.

Керуючись статтями 2, 9, 238, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування наказу закрити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 12 грудня 2024 року.

Суддя Чепенюк О.В.