Справа № 580/4354/24
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4354/24 Головуючий у 1 інстанції: Каліновська А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерства оборони України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України щодо повернення документів для призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25 грудня 2013 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення до Міністерства оборони України висновку щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги із копіями відповідних документів, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, для прийняття відповідного рішення.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно направити до Міністерства оборони України висновок щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги із копіями відповідних документів, згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, для прийняття відповідного рішення.

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи ОСОБА_1 та прийняти рішення про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги, як інваліду II групи, інвалідність якого настала внаслідок травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт вказує, що питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності (вперше) раніше розглядалося та йому була здійснена відповідна виплата. 30 червня 2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Згідно витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 липня 2017 року, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . Таким чином, апелянт вважає, що вищевказаний висновок про призначення ОГД якраз і може бути тим документом, котрий свідчив би, що отримана позивачем травма не пов`язана із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, або є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки обставини отримання ОСОБА_1 травми не змінилися, а змінився лише причинний зв`язок, а саме те, що травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби. Крім того, апелянт зазначає, що обов`язок про складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) чи акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування покладається на ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте, відповідач протиправно не направляє на адресу Міністерства оборони України вищевказані документи.

25 листопада 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Міністерства оборони України надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

06 грудня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 - Руденко Юлії Вікторівни надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду засобами відеоконференцзв`язку системи «Електронний суд».

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року клопотання представника ОСОБА_1 - Руденко Юлії Вікторівни про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06.02.2017 ОСОБА_1 на підході до центру зайнятості підсковзнувся на слизькому тротуарі та впав втративши свідомість, після чого був доставлений до Чигиринської ЦРЛ, де отримав медичну допомогу із встановленим діагнозом - закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку.

За наслідками службового розслідування, відповідачем складено висновок від 17.02.2017 та видано наказ від 17.02.2017 №37, згідно яких, отримана травма майором ОСОБА_1 вважається такою, що не пов`язана з виконанням службових обов`язків та сталась в не робочий час, оскільки, 06.02.2017 ОСОБА_1 було надано вихідний день за його проханням.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №823/1929/18 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_5 в частині не проведення розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 №36. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 провести розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) - 06.02.2017 та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36 про отримання ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та видати довідку про обставини справи (поранення, контузії, каліцтва).

На виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №823/1929/18, на підставі наказу від 25.03.2019 №40, ІНФОРМАЦІЯ_7 проведено розслідування, яким повторно визнано, що нещасний випадок, що трапився з позивачем 06.02.2017, не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби.

Окрім того, на виконання телеграми ТВО начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 21.08.2019 №502/22/524, ІНФОРМАЦІЯ_8 складено акт №140 проведення службового розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), який стався з позивачем 06.02.2017, затверджений військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_9 02.09.2019, за висновком якого отриману травму майором ОСОБА_1 вважати такою, що не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та видати довідку про обставини справи, як того вимагає рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018.

Вважаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_6 не виконує рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №823/1929/18, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із новим позовом (справа №580/658/20),у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача в частині не проведення розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №36 від 06.02.2001;

- зобов`язати відповідача провести розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2017, та прийняти рішення у відповідності до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №36 від 06.02.2001 про отримання позивачем травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби та надати відповідну довідку;

- стягнути з відповідача моральну шкоду у сумі 100 000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.09.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2021, у задоволенні позову у справі №580/658/20 було відмовлено.

Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог зазначено, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та способи судового контролю за належним виконанням судових рішень, тому у разі незгоди з актом проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) форми НВ-2, що стався з ОСОБА_1 06.02.2017, від 25.03.2019 належним способом захисту порушеного права позивача є звернення до Черкаського окружного адміністративного суду в порядку ст. 383 КАС України. При цьому, суди у справі №580/658/20 вказали, що відповідач зобов`язаний був провести службові розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016 та виконати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 у справі №823/1929/18 щодо складання висновку про отримання позивачем травми під час проходження військової служби, на виконання телеграми ТВО начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_3 від 21.08.2019 №502/22/524 та наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_10 » від 16.07.2020 №372.

Також, у рішенні зазначено, що акти №140 проведення службового розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії), який стався з позивачем 06.02.2017, форма НВ-2 від 02.09.2019 та акт №82 проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 14.08.2020 форми НВ-2 складені на виконання розпоряджень вищих командирів, і підлягають оскарженню у позовному провадженні відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, тому належним способом захисту прав позивача є звернення до суду з позовом про визнання протиправними та скасування вказаних актів розслідування нещасного випадку, що стався з позивачем 06.02.2016.

Зважаючи на вищезазначені висновки судів у справі №580/658/20, ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом у справі №580/4792/20, в якому просив:

- визнання протиправним і скасувати наказ від 14.08.2020 №236 «Про результати службового розслідування»;

- визнати протиправним і скасувати акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 14.08.2020 №82 за формою НВ-2, затвердженого наказом від 14.08.2020 №236;

- зобов`язати відповідача визнати факт отримання 06.02.2017 позивачем травми за обставин, пов`язаних з виконанням службових обов`язків, та видати відповідну довідку.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021, адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №580/4792/20 задоволено частково. Визнано протиправним і скасовано наказ ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.08.2020 №236 «Про результати службового розслідування». Визнано протиправним і скасовано акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 14.08.2020 №82 за формою НВ-2, затверджений наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.08.2020 №236. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Таким чином, лише 27.04.2021 у справі №580/4792/20 набрало законної сили судове рішення Черкаського окружного адміністративного суду, яким визнані протиправним та скасовані всі попередні висновки проведених службових розслідувань.

18 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_9 з вимогою про виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №580/4792/20 та проведення повною перевірки отриманої позивачем травми.

У відповідь ОСОБА_1 отримав аналогічні листи від 12.06.2021 та від 14.06.2021 про те, що рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 у справі №580/4792/20 було виконано належним чином шляхом скасування внутрішніми актами відповідача наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.08.2020 №236 «Про результати службового розслідування» та акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) від 14.08.2020 №82 за формою НВ-2, затверджений наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 від 14.08.2020 №236.

В подальшому, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.02.2022 у справі №580/4866/21 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести розслідування нещасного випадку, що трапився 06.02.2017 з майором ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 №36, про отримання ОСОБА_1 (травми пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами проведення розслідування нещасного випадку, що трапився 06.02.2017 з майором ОСОБА_1 видати ОСОБА_1 довідку про отримання ним травми під час проходження служби та виконанні обов`язків військової служби.

15 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_11 із заявою та доданими до неї документами про підготовку та направлення комісії Міністерства оборони України документів для прийняття рішення щодо призначення йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ-ї групи інвалідності.

ІНФОРМАЦІЯ_11 листом від 21.06.2022 №6/8/5/1113 повідомив позивача, що для направлення його документів на розгляд комісії Міністерства оборони України, позивачу необхідно подати копію документу, що свідчить про причини та обставини травмування.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №580/3344/22 позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_11 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство оборони України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 направити подані ОСОБА_1 документи на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.

На виконання вищезазначеного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі №580/3344/22, ІНФОРМАЦІЯ_12 за вих. №6/8/5/3050 від 19.06.2023 було направлено на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України копію рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 у справі 580/3344/22 та подання з документами щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

26.09.2023 за вих. №423/1347/огд з Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України надійшло повідомлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 про повернення документів без розгляду в зв`язку з відсутністю (ненадання заявником)документу який свідчить про те що отримана, в даному випадку позивачем, травма(поранення, контузія або каліцтво) не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_11 від 11.10.2023 за вих.№6/8/5/5748 повідомлено ОСОБА_1 про причину повернення документів на доопрацювання та необхідність подати вищевказаний документ (для повторного направлення документів позивача на адресу Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України).

Не погоджуючись із діями щодо повернення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 41 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 4 та 5 частини 1 статті 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 16-3 Закону №2011-XII, одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.

З метою реалізації статті 16-3 Закону №2011-XII Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві від 25 грудня 2013 р. № 975 (далі - Порядок №975, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 1 пункту 6 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Підпунктом 2 пункту 6 Порядку №975 закріплено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:

120-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

В силу вимог пункту 11 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; документа (відповідних сторінок за наявності), що посвідчує особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи і про реєстрацію місця проживання (за наявності); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, або особа, звільнена з військової служби, якому (якій) виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, подає уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - восьмому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Зміст положень пункту 11 Порядку №975 дає підстави дійти висновку, що питання призначення одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, носить заявницький характер, тобто розглядається виключно за ініціативою заявника.

Водночас, статтею 16-4 Закону № 2011-XII визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Отже, вимога Міноборони України щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 520/6980/2020.

Як вбачається з матеріалів справи, з Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України надійшло до ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлення від 26.09.2023 за вих. №423/1347/огд про повернення документів на доопрацювання, у зв`язку з відсутністю (ненадання заявником) документу який свідчить про те, що отримана, в даному випадку позивачем, травма(поранення, контузія або каліцтво) не пов`язана з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Так, апелянт зазначає, що питання щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності (вперше) раніше розглядалося та йому була здійснена відповідна виплата. 30 червня 2017 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Також, апелянт вказує, що, згідно витягу з протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 21 липня 2017 року, комісія дійшла висновку про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 .

Таким чином, апелянт вважає, що вищевказаний висновок про призначення ОГД якраз і може бути тим документом, котрий свідчив би, що отримана позивачем травма не пов`язана із вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення, або є наслідком вчинення дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки обставини отримання ОСОБА_1 травми не змінилися, а змінився лише причинний зв`язок, а саме те, що травма пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Колегія суддів не погоджується з такою позицією апелянта та вважає її помилковою, з огляду на наступне.

Так, Міністерством оборони України не заперечується той факт, що у 2017 році Комісія з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум було прийнято рішення про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як особі з інвалідністю ІІ групи.

При цьому, підставою та причинно-наслідковим зв`язком встановлення означеної групи інвалідності у 2017 році слугувало захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія 12ААА №542402 від 08.06.2017).

Відповідно до протоколу №77 від 21 липня 2017 року ОСОБА_1 призначено одноразову грошову допомогу.

У 2022 році під час повторного огляду позивачу було підтверджено статус особи з інвалідністю ІІ групи, але змінено підставу та причинно-наслідковий зв`язок із «захворювання, так, пов`язане з проходженням військової служби» у 2017 році на «травма, так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби» у 2022 році (довідка МСЕК серія 12ААВ №711390 від 31.03.2022).

Таким чином, колегія суддів погоджується з доводами відповідача, що, враховуючи зміну підстави інвалідності, причинно-наслідкового зв`язку підстав інвалідності позивача та вимоги пункту 11 Порядку №975, у ОСОБА_1 , в разі подачі заяви про виплату одноразової грошової допомоги, виникає обов`язок подати на розгляд Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Як зазначив Верховний суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі 822/220/18, «…з огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути взяті інші достовірні документи.

…Документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення».

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що надіслані ІНФОРМАЦІЯ_2 листом за вих. №6/8/5/3050 від 19.06.2023 документи щодо призначення і виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, зокрема, акт розслідування нещасного випадку - вказують лише на характер і вид тілесних ушкоджень і не містять відомостей про те, що обставини травми позивача не пов`язані із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач не надав документ, який свідчить про причини та обставини поранення, а надані ним документи не є належними, оскільки не вказують на причини та обставини травми позивача.

Посилання апелянта на те, що обов`язок про складання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) чи акту про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування покладається на ІНФОРМАЦІЯ_4 , проте, відповідач протиправно не направляє на адресу Міністерства оборони України вищевказані документи, колегія судідв вважає необгрунтованими, оскільки, неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребовування.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 10 квітня 2019 року у справі 822/220/18.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 195, 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 12.12.2024 р.