Справа № 200/3231/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року справа №200/3231/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Сіваченко І.В., Гаврищук Т.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 200/3231/24 (головуючий І інстанції Троянова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

В травні 2024 року позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій щодо здійснення розрахунку та призначення пенсії, на заяву від 1.06.2023 року №1474 без врахування ст.ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці; зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 01.06.2023 року №1474, з урахуванням ст.ст. 8,10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та зарахованих до пільгового стажу за Списком №1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 періодів роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 з урахуванням ст. 8,10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" та з 13.11.1989 по 23.11.1991 роки, зарахованих з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8, страхового стажу періоди роботи: з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.05.2008 та здійснити перерахунок пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2023 року №200/5237/23, яке набрало законної сили 15.02.2024 року, йому з 01.06.2023 року було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зазначив, що його пільговий стаж за Списком №1 становить більше 15 років, проте відповідач призначив пенсію без врахування ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, посилаючись на відсутність відповідного зобов`язання в рішенні від 15.12.2023 року №200/5237/23. Дії відповідача щодо здійснення розрахунку та призначення пенсії на заяву від 01.06.2023 року №1474 без врахування ст.ст. 8, 10 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 200/3231/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною бездіяльність Головного управління пенсійного фонду України у Івано-Франківській області щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці. Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 з 01.06.2023 року перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 ), та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області як отримувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, що не є спірною обставиною між сторонами.

Відповідач - Головне управління пенсійного фонду України в Івано-Франківській області () та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є суб`єктами владних повноважень - органами виконавчої влади, основним завданням яких, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №200/5237/23 встановлено, що 01.06.2023 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 року № 00 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового та пільгового стажу.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №200/5237/23 частково задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 № 00, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 01.06.2023 №1474, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 періоди роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 та період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991 роки, зарахувавши з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та до страхового стажу періоди роботи: з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.05.2008.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №200/5237/23 набрало законної сили 15 лютого 2024 року на підставі ухвали Першого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі №200/5237/23.

06.03.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 грудня 2023 року у справі №200/5237/23 прийнято рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 01.06.2023 року. Відповідно до зазначеного рішення страховий стаж позивача склав 40 років 09 місяців 14 днів, стаж роботи за Списком № 1 склав 16 років 00 місяців 00 днів.

На звернення представника позивача із адвокатським запитом з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надано відповідь листом від 11.04.2024 року №0900-0202-8/22366, відповідно до якої на виконання рішення суду повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 01.06.2024 року №1474 про призначення пенсії, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею, що дають право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 періоди роботи: з 15.05.1985 по 30.06.1985, з 25.09.1985 по 06.12.1985, з 28.02.1986 по 30.04.1986, з 29.07.1988 по 21.10.1989, з 11.12.1991 по 22.01.1996, з 27.01.1996 по 30.10.1998, з 25.04.1995 по 31.08.2004 та період роботи з 13.11.1989 по 23.11.1991 роки, зарахувавши з урахуванням роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та до страхового стажу періоди роботи: з 01.01.2004 по 31.08.2004, з 10.09.2004 по 10.05.2008. Електронна пенсійна справа ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області за місцем фактичного проживання, зазначеного в заяві. Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області мало доступ до електронної пенсійної справи тільки під час її опрацювання, відповідно до впровадженого технологічного процесу опрацювання звернень за принципом екстериторіальності. Тепер у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутній доступ до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , оскільки після повторного опрацювання на виконання рішення суду вона була передана засобами програмного забезпечення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області за місцем фактичного проживання заявника згідно Порядку.

На звернення представника позивача із адвокатським запитом з питань пенсійного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відповідь листом від 19.04.2024 року №0500-0202-8/39378, відповідно до якої рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2023 року у справі №200/5237/23 виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в повному обсязі у березні 2024 року. В зазначеному рішенні відсутні зобов`язання щодо врахування зазначених періодів роботи такими, що відповідають статті 8 Закону №345.

Предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для не застосування відповідачем при обчисленні розміру пенсії за віком позивача положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі -Закон №1058-ІV).

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці №345-VI від 2 вересня 2008 року (далі - Закон №345-VI), та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1 Закон №345-VI, дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закон №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI) така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці та встановлені пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.

Відповідачем, як єдину підставу визначення розміру пенсії без урахування положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці зазначено відсутність в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 15.12.2023 року у справі №200/5237/23 зобов`язання щодо застосування норм ст. 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки відсутність у судовому рішенні визначення обов`язку відповідача обчислити розмір пенсії з урахуванням положень даного закону не перешкоджає відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України.

Водночас, відповідачем не заперечується наявність у позивача необхідного пільгового стажу для обчислення пенсії з урахуванням ст. 8 Закон №345-VI.

Судом встановлено наявність у позивача пільгового стажу за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, більш ніж 7,5 років, отже позивач має право на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Враховуючи зазначене, саме бездіяльність відповідача щодо не застосування при обчисленні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком №1 положень статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці є протиправною.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 200/3231/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2024 року у справі № 200/3231/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко