Справа № 420/31729/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд

у складі

головуючого судді Скупінської О.В.,

при секретарі Левченко А.О.,

за участю

представника Головного управління Національної поліції в Одеській області Левенець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за заявою позивача про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 420/31729/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням суду від 29.05.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області, які полягають у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 03.03.2016 - 03.01.2018, з 24.07.2018 - 25.09.2018, з 20.12.2018 - 17.04.2019, з 13.09.2019 - 17.02.2020, з 21.12.2020 - 23.04.2021. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за періоди з 03.03.2016 - 03.01.2018, з 24.07.2018 - 25.09.2018, з 20.12.2018 - 17.04.2019, з 13.09.2019 - 17.02.2020, з 21.12.2020 - 23.04.2021 у сумі 114685,20 грн. Визнано протиправними дії Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 трудового стажу за період з 18.12.2020 по 08.09.2023. Зобов`язано Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи з 18.12.2020 по 08.09.2023 включно до вислуги років. У задоволенні решти позовних вимог, відмовлено. Стягнуто з Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справ в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн.

04.11.2024 до суду надійшла заява (вхід.№50838/24) позивача ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, а саме заявник просить суд:

- замінити боржника в адміністративній справі № 420/13681/24 з Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області, код ЄРДПОУ 08592268 на його правонаступника Міністерство Внутрішніх справ України, код ЄРДПОУ 00032684, адреса: 01024, Україна, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок, 10;

- видати новий виконавчий лист у цій справі, а виконавчі листи, від 01.07.2024 визнати такими, що не підлягає виконанню у зв`язку із припиненням боржника.

В поданій заяві заявник зазначає, що 30.10.2024 з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Одеса) отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконавчого провадження так як відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа публічного права - Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (ЄРДПОУ 08592268) припинена 29.07.2024.

Правонаступником та засновником цієї юридичної особи є Міністерство внутрішніх справ України, ЄРДПОУ 00032684, адреса: 01024, Україна, місто Київ, вулиця Богомольця, будинок, 10.

11.11.2024 до суду надійшли заперечення МВС України (вхід.№ЕС/62101/24) про заміну сторони виконавчого провадження.

12.11.2024 до суду надійшли від позивача додаткові пояснення (вхід.№62703/24) в яких зазначає про незгоду з позицією висловленою МВС України.

12.11.2024 ухвалою суду заяву позивача ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження, прийнято до провадження; призначено судове засідання з розгляду заяви на 19 листопада 2024 року об 14 год. 00 хв. у приміщенні Одеського окружного адміністративного суду за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14, зала судових засідань №23 (2-й поверх). Запропоновано Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області та Міністерству внутрішніх справ України протягом п`яти днів з дати отримання копії ухвали надати до суду письмові пояснення з приводу вказаної заяви та надіслати їх іншим учасникам справи, про що надати докази суду.

20.11.2024 ухвалою суду у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження та видачу нового виконавчого листа по справі №420/31729/23, відмовлено.

25.11.2024 до суду надійшла заява (вхід.№66635/24) позивача ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження та видачу нового виконавчого листа, а саме заявник просить суд замінити боржника в адміністративній справі № 420/31729/23 з Головного управління Міністерства Внутрішніх справ України в Одеській області, код ЄРДПОУ 08592268 на його правонаступника Головне управління Національної поліції в Одеській області, код ЄРДПОУ 40108740, адреса: 65014, Україна, місто Одеса, вулиця Академіка Філатова, будинок, 15-а.

29.11.2024 до суду надійшли заперечення на клопотання від Головного управління Національної поліції в Одеській області (вхід.№ЕС/69288/24), в яких зазначено, що у справах щодо проходження публічної служби ГУ НП в Одеській області не є правонаступником ГУ МВС України в Одеській області. Спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням та припиненням позивачем служби в органах внутрішніх справ. Таким чином, обов`язок боржника, не стосується публічно-владних функцій у сфері служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, що були передані органам поліції у процесі реорганізації органів внутрішніх справ. Звертає увагу, що ГУ НП в Одеській області не є повним правонаступником ГУ МВС України в Одеській області, а лише функціональним правонаступником. Тобто передано лише функції ГУ МВС України в Одеській області. Зазначає, що документація ГУ МВС України в Одеській області була передана до архіву МВС. Отже з зазначеного не вбачається повного правонаступництва, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

05.12.2024 до суду надійшло клопотання від Головного управління Національної поліції в Одеській області (вхід.№ЕС/71480/24), щодо долучення до матеріалів справи доказів направлення заперечень заявнику, а також додатково звертає увагу, що виконавчим листом від 29.05.2024 по справі №420/31729/23 зобов`язано ГУ МВС в Одеській області зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період роботи від 18.12.2020 по 08.09.2023 включно до вислуги років. Враховуючи зазначене ГУ НП в Одеській області не може зарахувати до вислуги років період проходження служби в іншому міністерстві або ж відомстві. Ба більше вказане рішення в цій частині буде неможливо виконати, так як виданням наказу ГУ НП в Одеській області неможливо зарахувати стаж служби в іншому органі, тобто ГУ МВС України в Одеській області. В свою чергу вказане може виконати МВС України якому і підпорядковувалось ГУ МВС України в Одеській області.

Розглянувши вказану заяву суд вважає її такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.379 КАС України, суд має право у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи провести заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником.

02.07.2015 року прийнятий Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015.

З прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 7 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» Кабінету Міністрів України в місячний строк передбачено було забезпечити створення центрального органу виконавчої влади поліції України та його територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, та утворити територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Одеській області.

Юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, щодо Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області () містяться відомості - стан суб`єкта: припинено, дата запису: 29.07.2024, Номер запису: 015034669, Підстава: рішення щодо припинення.

Верховний Суд в постановах від 20 лютого 2019 року по справі №826/16659/15, від 13 березня 2019 року в справі №524/4478/17 вказав, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід обов`язку відновити порушені права до правонаступника відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншому/іншим державному/державним органу/органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі. Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) іншому, чи внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

В постанові від 11 лютого 2021 року по справі №826/9815/18 Верховний Суд, з-поміж іншого, зазначив, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватися від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. Водночас такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації. У зв`язку із цим Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого: - якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому/іншим суб`єкту/суб`єктам владних повноважень; - якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд в постанові від 28 листопада 2023 року по справі №806/2056/18 вказав, що нормами статей 1, 2 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII «Про міліцію» передбачалося, що міліція - це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Основними завданнями міліції було, з-поміж іншого: забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав і свобод, законних інтересів; запобігання правопорушенням та їх припинення; охорона і забезпечення громадського порядку; виявлення кримінальних правопорушень. Своєю чергою приписами статей 1, 2 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Завданнями поліції є, зокрема, надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності. Поряд із цим, згідно з Положенням про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №878, МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. МВС України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах: забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг; захисту державного кордону та охорони суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні; цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Таким чином, у постанові від 28 листопада 2023 року по справі №806/2056/18 Верховний Суд дійшов висновку, що на підставі співставлення завдань та функцій трьох органів можна дійти висновку про те, що МВС України є органом влади, який формує державну політику у сфері, зокрема, забезпечення охорони прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, а також надання поліцейських послуг. Разом із тим, реалізація державної політики у вказаній сфері відноситься до компетенції Національної поліції, а до цього відповідні завдання та функції держави покладалися на міліцію.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року в справі №812/1408/16, особливістю адміністративного (публічного) правонаступництва є те, що подія переходу прав та обов`язків, що відбувається із суб`єктами владних повноважень, сама собою повинна бути публічною та врегульованою нормами адміністративного права.

Можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне адміністративне (публічне) правонаступництво - це унормована можливість заміни адміністративним судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій (окрім випадків перегляду справи за винятковими чи нововиявленими обставинами)) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони (в адміністративній справі) до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

При визначенні процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва суд повинен виходити з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, і враховувати таке: якщо під час розгляду адміністративної справи буде встановлено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то суд повинен залучити до участі у справі їхніх правонаступників.

У разі ж відсутності правонаступників, суд повинен залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить ухвалення рішення про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача. У разі зменшення обсягу компетенції суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного з припиненням його діяльності, до участі у справі як другий відповідач суд залучає іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого передані або належать функції чи повноваження щодо вирішення питання про відновлення порушених прав, свобод чи інтересів позивача.

Отже, підставою для переходу адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень до іншого (набуття адміністративної компетенції) є події, що відбулися із суб`єктом владних повноважень.

Аналогічну правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 грудня 2021 року в справі №9901/348/19.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що слід замінити боржника у виконавчому провадженні по справі №420/31729/23 з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 12) на Головне управління Національної поліції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65014, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15-А).

Керуючись ст.ст.166, 374, 379 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про заміну сторони виконавчого провадження по справі №420/31729/23 - задовольнити.

Замінити боржника у виконавчому провадженні по справі №420/31729/23 з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул.Єврейська, 12) на його правонаступника Головне управління Національної поліції в Одеській області (, адреса місцезнаходження: 65014, м.Одеса, вул.Академіка Філатова, 15-А).

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення її суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Олена СКУПІНСЬКА