Справа № 160/10962/24
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/10962/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року (суддя Рищенко А.Ю.) у справі №160/10962/24 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 28.03.2018, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року;

- зобов?язати НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 року по 28.02.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року, з урахуванням вже виплаченої суми;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по день звільнення 03.02.2021 року, із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3913,55 грн відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;

- стягнути з НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування на користь ОСОБА_1 (індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 18.10.2018 року, відповідно до абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 у розмірі 29742, 98 гривень.

Підставами позову визначено те, що відповідачем вчинено протиправні дії в питанні нарахування індексації грошового забезпечення за час проходження позивачем військової служби, в частині неправильного розрахунку сум індексації грошового забезпечення, які підлягали виплаті на користь позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового

забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року;

зобов?язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року, з урахуванням вже виплаченої суми;

визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по день звільнення 18.10.2018, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078;

зобов?язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 18.10.2018 індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду, в частині незадоволених позовних вимог, мотивовано тим, що вимоги про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 3913,55 грн в місяць не можуть бути задоволенні, з огляду на те, що нарахування конкретних сум індексації, згідно чинного законодавства, належить до безпосередніх повноважень відповідача як роботодавця. Крім того, суд зазначив, що спосіб захисту порушеного права у вигляді стягнення сум індексації, не є прийнятним, оскільки відповідна індексація грошового забезпечення не нарахована роботодавцем.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Фактично позиція позивача полягає в тому, що у відповідача наявний обов`язок виплачувати позивачу з 01.03.2018 фіксовану суму індексації, оскільки в місяці підвищення доходу розмір підвищення грошового доходу не перевищував суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 в період з 01 січня 2017 року по 18 жовтня 2018 року проходив службу у 46 комендатурі охорони та обслуговування.

У зв`язку з тим, що відповідачем не виплачувалась позивачеві індексація грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 по 18.10.2018 у фіксованій величині 3913,55 грн., позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, визначаючи межі апеляційного перегляду справи, суд апеляційної інстанції виходить з того, що рішення суду першої інстанції оскаржено позивачем, оскаржено в частині незадоволених позовних вимог, які стосувалися виплати фіксованої суми індексації за період з 01.03.2018 по 18.10.2018, у зв`язку з чим судом апеляційної інстанції надається оцінка рішенню суду першої інстанції, на предмет його законності та обгрунтованості, в частині незадоволених позовних вимог.

Відмовляючи у визначені конкретного розміру фіксованої суми індексації та загального розміру невиплаченої індексації за період з 01.03.2018 по 18.10.2018, суд першої інстанції фактично виходив з того, що повноваженнями щодо нарахування індексації наділений відповідач.

З приводу таких висновків суду першої інстанції слід зазначити те, що суд не звернув увагу суть спірних відносин, в яких відповідачем взагалі заперечується право позивача на виплату індексації у спірному періоді, а тому стверджувати про те, що саме відповідач повинен нарахувати індексацію, приймаючи до увагу його позицію, підстав не існує.

В той же час, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Абзацом 3 пункту 5 Порядку №1078 визначено, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів не нараховується лише за умови, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Отже, підвищення посадового окладу у певному місяці не тягне за собою безумовне припинення виплати індексації у подальших періодах, оскільки лише за умови, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, індексація не нараховується.

Абзацом 4 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 передбачено, що у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абзацом 6 пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної (згідно абзаців 4, 5 пункту 5 Порядку №1078) суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації зазначеного у пункті 1-1 Порядку №1078 (103 відсотка).

Таким чином, для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду; суму індексації, що склалася у місяці підвищення грошового доходу що відбувся у зв`язку зі зміною посадових окладів згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці підвищення посадових окладів.

Отже, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, то індексація не нараховується. Якщо ж розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 Порядку № 1078 (103 відсотка).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позиціює Верховного Суду, висловленій у справах №400/1119/21 (постанова від 28.09.2022), №560/3965/21 (постанова від 28.09.2022).

У спірному випадку позивач зазначав, що йому було нараховано грошове забезпечення за лютий 2018р. 11886,8грн., за березень 2018 р. 12436,4 грн.

Отже, за позицією позивача, його грошовий дохід у березні 2018 року, в порівнянні з лютим 2018 року, збільшився на 549,6грн. (12436,4 11886,8).

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення та сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення в грошового доходу (прожиткового мінімуму), що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн, величина приросту індексу споживчих цін 253,30%.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку №1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножити на величина приросту індексу споживчих цін і поділити на 100.

1762,00 грн * 253,30% / 100 = 4463,15 грн.

Тобто, сума індексації грошового забезпечення, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів становить 4 463,15 грн.

З огляду на те, що розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, то у спірному випадку, за позицією позивача, індексація-різниця (фіксована індексація) складає 3913,55грн. (4463,15 549,6), яка підлягала виплаті у період з 01.03.2018 по 18.10.2018 щомісяця.

У свою чергу, як зазначав позивач, загальна сума індексації, яка недоплачена позивачу відповідачем за період з 01.03.2018 по 18.10.2018, становить 29742,98грн. (3913,55грн. х 7,6 місяців).

Як вбачається з відзиву на позов, не погоджуючись з правом позивача на виплату індексації за період з 01.03.2018 по 18.10.2018, відповідач вказує на те, що позивач дійшов неправильного висновку про те, що розмір підвищення грошового доходу не перевищував суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Відповідач зазначав, що у березні 2018 відбулося підвищення посадового окладу позивача з 1 145,0грн. до 5 500,0грн. у зв`язку з чим грошове забезпечення позивача збільшилося до 12 279,0грн. У свою чергу, грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року складало 12436,4грн., але до цієї суми увійшла щорічна додаткова грошова допомога, яка носить разовий характер, в сумі 4663,65грн. Таким чином, як зазначав відповідач, при визначенні підвищення грошового доходу позивача, слід приймати до уваги грошове забезпечення позивача за лютий 2018 року у розмірі 7772,75грн. (12436,4 4663,65). З цих підстав відповідач вказував на те, що грошовий дохід позивача в березні 2018 року збільшився на 4 506,25грн. в порівнянні з лютим 2018 року. А оскільки сума індексації грошового забезпечення, яка припадала на місяць підвищення посадових окладів, становить 4 463,15 грн., то розмір підвищення грошового доходу позивача перевищував суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування індексації.

Суд апеляційної інстанції вважає обгрунтованою таку позицію відповідача, оскільки у відповідності з абзацом 5 пункту 5 Порядку №1078 у разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. З наданої відповідачем довідки дійсно вбачається, що до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року включена щорічна додаткова грошова допомога в сумі 4663,65грн., яка носить разовий характер, а тому не повинна прийматися до уваги при визначенні доходу. Наведені відповідачем розрахунки перевірені судом та є правильними. І вказані розрахунки підтверджують те, що розмір підвищення грошового доходу позивача перевищував суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу, у зв`язку з чим відсутні підстави для нарахування індексації за спірний період.

З цих підстав суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі №160/10962/24 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повне судове рішення складено 12.12.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк