Справа № 520/10257/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 грудня 2024 р. Справа №520/10257/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супрун Ю.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» (вулиця Шрамка Бориса, будинок 22, офіс 210, місто Харків, 61052, ) до Закарпатської обласної державної адміністрації (площа Народна, будинок 4, місто Ужгород, 88000, ), Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вулиця Ференца Ракоці, будинок 13, місто Ужгород, 88000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування наказів, пунктів рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» (надалі за текстом - ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА», позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Закарпатської обласної державної адміністрації, Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_3 , Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави».

2. Визнати протиправним та скасувати наказ №1630-АГ від 11.08.2023 «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану», начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ №3203-АГ від 11.08.2023 «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану» начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України.

4. Визнати протиправним та скасувати пункт 2 рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави».

5. Визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо передачі майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» за Актом прийому-передачі майна від 11.08.2023.

6. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо прийняття майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА», за Актом прийому-передачі майна від 11.08.2023.

7. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) щодо прийняття майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» за Актом прийому-передачі майна від 11.08.2023.

8. Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) щодо укладання Акта про примусове відчуження або вилучення майна №28/1639 від 16.08.2023.

9. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щодо непроведення оцінки примусово відчуженого майна.

10. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) щодо непроведення оцінки примусово відчуженого майна.

11. Визнати протиправною бездіяльність Закарпатської обласної військової адміністрації Закарпатської обласної державної адміністрації щодо непідписання акта про примусове відчуження майна, непроведення оцінки такого майна, та неповідомлення власника ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» про примусове відчуження майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позовна заява подана у зв`язку з порушенням порядку примусового відчуження майна ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» посадовими особами Національної поліції, Закарпатської обласної військової адміністрації, та військовими частинами 1493 і 2142. Видані накази №3203-АГ та №1630-АГ від 11.08.2023 про примусове відчуження майна, розташованого на арешт-майданчику відділення поліції в АДРЕСА_4 в рамках кримінального провадження від 03.08.2023 №0000077. Рішення ради оборони Закарпатської області затвердило примусове відчуження майна для потреб оборони. Акти прийому-передачі майна від 11.08.2023 та акт про примусове відчуження майна від 16.08.2023 засвідчили передачу майна військовим частинам НОМЕР_1 і 1493. Оцінка майна проведена експертом, а майно передане військовою частиною НОМЕР_3 військовій частині НОМЕР_7 .

ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» вважає рішення ради оборони області та дії посадових осіб щодо передачі майна незаконними, необґрунтованими і такими, що порушують чинне законодавство України. Накази начальника НОМЕР_4 прикордонного загону №1630-АГ від 11.08.2023 та начальника НОМЕР_6 прикордонного загону №3203-АГ від 11.08.2023, а також пункти 1 і 2 рішення ради оборони Закарпатської області №26 від 11.08.2023 є незаконними. На думку позивача Рада оборони Закарпатської області порушила вимоги законодавства, погодивши примусове відчуження майна на користь Державної прикордонної служби України. Перелік майна містить 4023 одиниці електронної техніки, що не обґрунтовано потребами військових частин. З правової позиції позивача, вбачається, що примусове відчуження майна можливе лише на умовах повного відшкодування вартості, що не було дотримано. Законодавство передбачає відчуження лише індивідуально визначеного майна, яке не може бути замінено аналогічними товарами. Електронна техніка не підпадає під цю категорію. ІНФОРМАЦІЯ_2 не має повноважень на примусове відчуження майна, згідно із законодавством України. Рада оборони Закарпатської області погодила примусове відчуження майна, яке не є індивідуально визначеним, що порушує права ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» і вимоги чинного законодавства. Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, Закарпатська обласна військова адміністрація, військові частини НОМЕР_3 і 2142 порушили порядок примусового відчуження майна, передбачений законодавством. Акт від 11.08.2023 про передачу майна ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» військовим частинам не відповідає вимогам закону та не містить необхідних відомостей і підписів. Відсутність висновку про вартість майна також порушує законодавство. Таким чином, процедура примусового відчуження майна не була дотримана, що позбавляє ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» права на компенсацію вартості майна. В результаті процедури примусового відчуження не було дотримано, що позбавляє ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» права на компенсацію вартості майна.

Згідно реєстру передачі адміністративних справ суддям від 17.04.2024 справу №520/10257/24 передано на розгляд судді Супруну Ю.О.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» до Закарпатської обласної державної адміністрації, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України), Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування наказів, пунктів рішення повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестор-ЮА» задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 у справі № 520/10257/24 скасовано. Справу №520/10257/24 направлено до суду 1 інстанції для продовження розгляду справи.

Згідно протокол передачі судової справи раніше визначеному складу від 03.07.2024 справу №520/10257/24 передано на розгляд судді Супруну Ю.О.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 суд прийняв до розгляду адміністративну справу №520/10257/24. Вказаний адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк на усунення недоліків шляхом подання до суду оригінал платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 26646,40 грн та заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з відповідними доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Через систему «Електронний суд» 17.07.2024 надійшла заява від представника позивача щодо усунення недоліків позову разом із доказами сплати судового збору та заявою про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що жодним чином не повідомляли ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» про прийняття рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 та наказів №1630-АГ від 11.08.2023, №3203-АГ від 11.08.2023. ТОВ «ІНВЕСТОР ЮА» про наявність неправомірних рішень і дій стало відомо з інформації наданої комісіонером ФОП ОСОБА_1 разом з листом від 31.01.2024, яким повідомлено, що майно передане за Актом приймання-передачі товарів від 02.08.2023 до Договору комісії №ЮА27/07/23 від 27.07.2023, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР ЮА», було вилучено Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на підставі протоколу огляду місця події від 08.08.2023. З інформації наведеної ФОП ОСОБА_1 стало відомо, що майно передано військовим частинам НОМЕР_1 та 1493, в порядку передбаченому Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану». Жодних документів, які би свідчили про примусове відчуження майна власнику ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» не надавалося, а тому вважав що строк у шість місяців на звернення до суду з позовною заявою має відраховуватись саме з 07.02.2024.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позовну заяву у цій справі залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням обґрунтування поважності причин пропуску такого строку та доказів на підтвердження поважності таких причин.

Через систему «Електронний суд» 26.07.2024 до Харківського окружного адміністративного суду представник позивача подав заяву про усунення недоліків, в якій останній просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Також, просив суд поновити ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправним рішень, дій, бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтуванні пропущеного строку представником позивача було зазначено, що перша відповідь з якої стало відомо про порушення прав ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» була надана Закарпатською обласною військовою адміністрацією 07.02.2024 шляхом направлення листа від 07.02.2024 вих. №1355/06-06 засобами електронної пошти у відповідь на адвокатський запит.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 відкрито спрощене провадження у вказаний адміністративній справі. У вказаній ухвалі зазначено, що відповідно до положень пункту 10 частини шостої статті 12, частини першої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту КАС України), справа належить до справ незначної складності, у зв`язку з чим підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства за правилами спрощеного позовного провадження.

У зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 №75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями частини другої, третьої, четвертої, п`ятої статті 262 КАС України, розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів із дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_3 , 04.09.2024 подав до Харківського окружного адміністративного суду відзив на позов, в якому зазначив, що військове командування (Генштаб ЗСУ, Командування об`єднаних сил, командування видів і родів військ, Держприкордонслужба та інші) спільно з органами виконавчої влади та місцевого самоврядування здійснює заходи правового режиму воєнного стану, зокрема примусове відчуження майна. Відповідач зазначив, що представник позивача вважає дії ГУ НП в Закарпатській області протиправними, оскільки передача майна за актом від 11.08.2023 не відповідає вимогам статті 7 Закону України №4765-VI, однак цей вказаний акт не є актом примусового відчуження майна, тому вимоги Закону України №4765-VI до нього не застосовуються. Також відповідач зазначив, що акт про примусове відчуження від 16.08.2024 відповідає законодавчим вимогам і майно перейшло у власність держави. Позивач також стверджує, що він не отримав примірник акту та висновок про вартість майна, хоча ці документи є додатками до позову. Оцінка майна була проведена, і позивач має право на компенсацію вартості майна. Тому накази про вилучення майна прийняті відповідно до законодавства.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, 05.09.2024 подав до Харківського окружного адміністративного суду відзив на позов, в якому зазначив, що ГУ НП в Закарпатській області не визнає позовні вимоги ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА». Майно було примусово відчужене відповідно до закону, а передача оформлена актом від 11.08.2023. Національна поліція діяла відповідно до вимог законодавства, враховуючи воєнний стан і тимчасові обмеження прав та свобод. Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону від 11.08.2023 і начальника НОМЕР_6 прикордонного загону було розпоряджено примусово відчужити майно, вилучене в рамках кримінального провадження. Рішення ради оборони Закарпатської ОВА погодило це відчуження. Процедуру примусового відчуження майна зафіксовано Актом від 16.08.2023. Вказаний акт прийому-передачі було складено законно, а твердження про протиправність дій ГУНП в Закарпатській області є недоведеними і повинні розглядатися в рамках кримінального провадження. Юрисдикція адміністративних судів на такі справи не поширюється.

Позивач 06.09.2024 подав до Харківського окружного адміністративного суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_3 та Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, у яких заперечив проти доводів відповідачів та підтримав свою правову позицію.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_3 , 09.09.2023 подав заперечення на відповідь на відзив в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Держприкордонслужба України згідно з Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 є частиною військового командування. Працівники поліції діяли за розпорядженням військового командування. Акт №28/1639 від 16.08.2023 відповідає вимогам закону, всі необхідні умови дотримані, і в майбутньому не має перешкод для відшкодування вартості вилученого майна.

Відповідач, Закарпатська обласна державна адміністрація, подав відзив 11.09.2024 в якому зазначив, що примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування, погодженим з обласною або іншою адміністрацією. У разі відсутності власника під час складання акта, він складається без його участі, але власник має право ознайомитися з актом. Акт примусового відчуження майна та документ про оцінку майна вручаються власнику або його представнику. Компенсація за примусово відчужене майно здійснюється за рахунок державного бюджету, і власник має право звернутися за відшкодуванням після скасування правового режиму воєнного стану. 11.08.2023 був виданий наказ про примусове відчуження майна для потреб оборони, яке було вилучене в рамках кримінального провадження. Рішенням ради оборони Закарпатської області це відчуження було погоджено та введено в дію. Акт прийому-передачі не є актом про примусове відчуження і складався для оцінки майна. Проте акт про примусове відчуження майна №28/1639 від 16.08.2023 дійсний, і майно перейшло у власність держави. Відповідно до постанови Кабміну, компенсація за примусово відчужене майно здійснюється за рахунок державного бюджету. Представник позивача стверджує, що не були надані примірник акту та документ про вартість майна, хоча вони є додатками до позовної заяви. Комісіонер знав про відчуження, але не повідомив ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА», порушуючи договір комісії. Акт про примусове відчуження майна №28/1639 від 16.08.2023 підписаний командиром військової частини НОМЕР_3 , відповідно до закону. Компенсація за примусово відчужене майно буде здійснена згідно із законом. Згідно зі статтею 11 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» від 17.05.2012 №4765-VI (далі по тексту Закон України №4765-VI), для отримання компенсації за примусово відчужене майно, його колишній власник має звернутися до територіального центру після скасування воєнного стану із заявою, до якої додаються акт і документ з висновком про вартість майна. Якщо майно зберіглося, власник може вимагати його повернення через суд або вимагати надання іншого майна. Процедура примусового відчуження майна була здійснена відповідно до законодавства. Накази та рішення щодо відчуження майна прийняті у відповідності до чинного законодавства та у межах повноважень.

Відповідач, військова частина НОМЕР_1 , 17.09.2024 подав відзив в якому не визнає вимоги позивача і вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. Відповідач зазначає, що позовні вимоги не підтверджуються жодними доказами, а відповідач діяв у межах закону. Всі вимоги позивача є незаконними і необґрунтованими.

Позивач 23.09.2024 подав до Харківського окружного адміністративного суду відповідь на відзив Військової частини НОМЕР_1 в якому зазначає, що відзив подано з порушенням строків, передбачених ухвалою суду, без обґрунтування поважності причин пропуску строків. Відповідач у відзиві не надав пояснень по суті справи, а зосередився на способах захисту обраних позивачем. Відповідно до статті 9 КАС України, кожна особа розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд. Суд може вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав. Позиція відповідача щодо порушення строку звернення до суду неприйнятна, оскільки Військова частина НОМЕР_1 не надала документи, що супроводжували процедуру примусового відчуження майна, незважаючи на адвокатські запити. Відзив є необґрунтованим, позиція відповідача не підтверджена доказами. Відповідач не виконує ухвалу суду щодо витребування матеріалів. Відповідач не надав доказів законності та обґрунтованості своїх рішень і дій, відповідно до частини другої статті 77 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» зареєстрований як суб`єкт господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.06.2023 (індивідуальний номер 45092484). Основний вид діяльності за КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» та товариством з обмеженою відповідальністю «ІТР-СТРОЙІНФОРМ» укладено договір поставки від 25.07.2023 №25/07-23.

Відповідно до пункту 1.1. Договору постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти товар, який відповідає умовам цього договору та здійснити оплату за нього.

Відповідно до пункту 2.1. Договору вид, найменування, асортимент товару, який має намір придбати покупець визначається сторонами в специфікації до цього Договору.

Відповідно до пункту 2.4. Договору поставка та приймання-передача товару оформлюються накладними, які є невід`ємними частинами цього Договору. У накладній на кожну партію товару зазначається загальна кількість товару, його види, найменування та ціна, а також, загальна сума (вартість) поставленої партії, що підлягає оплаті.

Відповідно до пункту 2.5. Договору доставку товару здійснює перевізник (транспортно-експедиційна служба) або іншими перевізниками за домовленості сторін.

Сторонами 25.07.2023 укладено специфікацію до Договору поставки №25/07-23 від 25.07.2023 від 25.07.2023 на загальну суму 32 017 396, 00 грн..

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІТР-СТРОЙІНФОРМ» 26.07.2023 виставило рахунок №440 від 26.07.2023. Видатковою накладною №507 від 26.07.2023 підтверджено передачу товарно-матеріальних цінностей товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА».

Для доставки товарів між товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір комісії №ЮА2707/23 від 27.07.2023.

Відповідно до пункту 1.1. Договору комісіонер зобов`язується за дорученням комітента, від свого імені за плату (винагороду) укладати за рахунок комітента договори щодо продажу товарів, передбачених Договором.

Відповідно до пункту 4.1. Договору передання Товарів Комітентом Комісіонеру для продажу відповідно до умов цього Договору здійснюється за Актом приймання-передачі товарів.

Згідно до пункту 4.2. Договору Місце передання Товарів: вулиця Українська, будинок 16-Е, місто Ужгород.

Відповідно до пункту 8.1 Договору товари, шо надійшли Комісіонеру від Комітента, є власністю Комітента. Право власності зберігається за Комітентом до моменту передачі Товарів Комісіонером Покупцю відповідно до укладеного ними договору. Пізніший момент переходу права власності до третьої особи може бути встановлено договором, що укладається між Комісіонером і Покупцем.

Відтак, відповідно до вказаного пункту договору комісії №ЮА2707/23 від 27.07.2023 встановлено, що товари, які надійшли фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 від товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» є власністю останнього.

Відповідно до акту приймання-передачі товарів до Договору комісії №ЮА2707/23 від 27.07.2023 товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» передало фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 товарно-матеріальні цінності на загальну вартість 41 761 030,40 грн..

З метою подальшого транспортування товарів з міста Ужгород до міста Львів фізична особа-підприємець ОСОБА_1 та Товариство з обмеженою відповідальність «Кур`єр України» 02.07.2023 уклали договір про надання кур`єрських послуг №ДГ-02/07-01 від 02.07.2023.

Відповідно до пункту 1.1. Договору виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати останньому кур`єрські послуги з доставки документів та/або вантажу (далі - Відправлення) на умовах, передбачених даним Договором, а Замовник зобов`язується приймати та оплачувати Виконавцеві зазначені послуги.

З метою транспортування товару перевізником товариством з обмеженою відповідальність «Кур`єр України» було складено та оформлено відповідну транспортну накладну №02082023 від 02.08.2023 з якої вбачається, що водій ОСОБА_2 , автомобільного перевізника товариства з обмеженою відповідальністю «Смар Текс», на автомобілі Мерседес Спрінтер, номерний знак - НОМЕР_8 , здійснює перевезення з пункту село Минай, вулиця Патруса Карпатського, будинок 13-А до пункту вулиця Персенківка, будинок 72, місто Львів 54 місць товарно-матеріальних цінностей. товариством з обмеженою відповідальність «Кур`єр України» було складено транспортну накладну №U95 від 02.08.2023.

На підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07.08.2023 у справі №298/1402/23, 08.08.2023 дізнавачем Відділення поліції №2 (смт. Великий Березний) Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області було проведено огляд автомобіля Mercedes-Benz SPRINTER, державний номерний знак - НОМЕР_8 , в ході якого було оглянуто та здійснено опис товарів, що знаходились у вказаному автомобілі та перевозились ТОВ «Кур`єр України» на виконання умов договору про надання кур`єрських послуг від 02.07.2023.

Зазначено, що майно було вилучено Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області на підставі протоколу огляду місця події від 08.08.2023.

Відповідно до Листа №28/8501-23 від 10.08.2023 начальника НОМЕР_6 прикордонного загону, суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 проведено оцінку представленого у листі майна, з метою визначення середньої ринкової вартості об`єктів оцінки на території України з врахуванням ПДВ, та виготовлено Звіт про оцінку майна №309- 08-323 від 10.08.2023 відповідно до якого загальна вартість оціночного майна склала 32 632 229,29 грн.

11.08.2023 пунктом 1 та 2 рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» було погоджено військовій частині НОМЕР_3 та 2142 примусове відчуження для потреб оборони у порядку, визначеному Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» майна.

Розпорядженням Закарпатської обласної військової адміністрації «Про введення в дію рішення ради оборони області» №707 від 11.08.2023 введено в дію рішення ради оборони області «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» № 26 від 11.08.2023. На виконання вказаного розпорядження Головним управлінням Національної поліції Закарпатської області складено Акт прийому-передачі майна від 11.08.2023 відповідно до якого дізнавач СД відділення поліції № 2 Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та помічник чергового ЧЧ відділення поліції № 2 Ужгородського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області передав майно НОМЕР_6 прикордонному загону.

Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону №1630-АГ від 11.08.2023 та Наказом начальника НОМЕР_6 прикордонного загону №3203-АГ від 11.08.2023 майно передано військовим частинам НОМЕР_3 та 2142 відповідно в порядку передбаченому Законом України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану».

По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.

Стаття 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Частиною сьомою статті 319 Цивільного кодексу України встановлено, що діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власник може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому, Указом Президента України від 14.03.2022 за №133/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану, внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 року № 2263-IX затверджено Указ Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №69/2022 Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

У п. 8 цього Указу встановлено місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб - підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII (далі по тексту Закон України №389-VIII) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно частини другої статті 3 Закону України №389-VIII військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

За приписами пункту 4 частини першої статті 8 Закону України №389-VIII, в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такий захід правового режиму воєнного стану як примусове відчуження майна, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучення майна державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану визначає Закон України №4765-VI.

Частиною першою статті 1 Закону України №4765-VI встановлено, що примусове відчуження майна - позбавлення власника права власності на індивідуально визначене майно, що перебуває у приватній або комунальній власності та яке переходить у власність держави для використання в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за умови попереднього або наступного повного відшкодування його вартості.

Відповідно до статті 3 Закону України №4765-VI примусове відчуження майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану може здійснюватися з попереднім повним відшкодуванням його вартості. У разі неможливості попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно таке майно примусово відчужується з наступним повним відшкодуванням його вартості. Вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану здійснюється без відшкодування вартості такого майна.

Згідно статті 4 Закону України №4765-VI примусове відчуження або вилучення майна у зв`язку із запровадженням та виконанням заходів правового режиму воєнного стану здійснюється за рішенням військового командування, погодженим відповідно з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласною, районною, Київською чи Севастопольською міською державною адміністрацією або виконавчим органом відповідної місцевої ради.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення. Органи охорони державного кордону - прикордонні загони, окремі контрольно-пропускні пункти, авіаційні частини.

Відтак, відповідно до статті 10 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV прикордонний загін є основною оперативно-службовою ланкою Державної прикордонної служби України,

З урахуванням наведеного, ІНФОРМАЦІЯ_1 та НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України належить до суб`єктів військового командування.

Судом встановлено, що приймаючи оскаржуваний наказ від 11.08.2023 №1630-АГ «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану» та наказ від 11.08.2023 №3203-АГ «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану», погоджуючи з Закарпатською обласною військовою адміністрацією, начальник НОМЕР_4 прикордонного загону та начальник НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби керувалися вимогами статей 3, 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статтями 1 - 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», Порядком розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 №998 та Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Статтею 7 Закону України №4765-VI встановлено, що про примусове відчуження або вилучення майна складається акт. Бланк акта про примусове відчуження або вилучення майна (далі - акт) виготовляється за єдиним зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

В акті зазначаються:

1) назва військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження або вилучення майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення;

2) відомості про власника (власників) майна:

для юридичних осіб - повне найменування, місцезнаходження та ідентифікаційний код;

для фізичних осіб - прізвище, ім`я, по батькові, постійне місце проживання та ідентифікаційний номер у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які з релігійних або інших переконань відмовилися від ідентифікаційного номера, про що мають відповідну відмітку у паспорті;

3) відомості про документ, що встановлює право власності на майно (у разі наявності);

4) опис майна, достатній для його ідентифікації. Для нерухомого майна - відомості про місцезнаходження (адреса), для рухомого майна (наземні, водні та повітряні транспортні засоби) - відомості про реєстраційний номер транспортного засобу, марку, модель, номер шасі, рік випуску та інші реєстраційні дані;

5) сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна).

Акт підписується власником майна або його законним представником і уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів.

Право державної власності на майно виникає з дати підписання акта.

У разі примусового відчуження майна до акта додається документ, що містить висновок про вартість майна на дату його оцінки, яка проводилася у зв`язку з прийняттям рішення про його примусове відчуження.

У разі відсутності особи, у якої відчужується або вилучається майно, або її законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна такий акт складається без її участі.

У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна.

Примірник акта та документ, що містить висновок про вартість майна, вручаються під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі оскаржуваних наказів №1630-АГ та №3203-АГ від 11.08.2023, 16.08.2023 командиром військової частини НОМЕР_3 складено акт №28/1639 від 16.08.2023 та 14.08.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 складено акт №94 від 14.08.2023 про примусове відчуження або вилучення майна, згідно яких здійснено примусове відчуження майна, власником якого є позивач.

Згідно акту про примусове відчуження або вилучення майна №28/1639 від 16.08.2023 майно було примусово відчужено, поставлено на бухгалтерський облік у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонному загоні), присвоєно інвентаризаційні номера та присвоєно категорію 1 та 2. В подальшому, вказане майно, у відповідності до розпорядження Адміністрації Держприкордонслужби №28/43835/23-Вих від 09.09.2023 року, Актами приймання передачі основних засобів 12.09.2023 року від НОМЕР_4 прикордонного загону передано до 130 головного центру зв`язку, автоматизації та захисту інформації згідно переліку.

В акті зафіксовано, що оцінку майна проведено експертом-оцінювачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , за результатами якої складено висновок експертного дослідження від 16.08.2023 № 401-08-323 Вартість: вилученого (найменування документа, що містить висновок про вартість майна, дата оцінки) майна за результатами оцінки склала 31 254 269,48 грн. На момент підписання вказаного акта сума виплачених коштів не відшкодовувалась. Вказаний акт підписано уповноваженими особами відповідачів.

Згідно акту про примусове відчуження або вилучення майна №94 від 14.08.2023 майно було примусово відчужено, поставлено на бухгалтерський облік у військовій частині НОМЕР_1 ( НОМЕР_6 прикордонному загоні).

В акті зафіксовано, що оцінку майна проведено експертом-оцінювачем фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , за результатами якої складено висновок експертного дослідження від 10.08.2023 №Е309-08-323 Вартість: вилученого (найменування документа, що містить висновок про вартість майна, дата оцінки) майна за результатами оцінки склала 32 499 273,40 грн. На момент підписання вказаного акта сума виплачених коштів не відшкодовувалась. Вказаний акт підписано уповноваженими особами відповідачів.

Враховуючи встановлені по справі обставини та наведені норми матеріального права, суд вважає, що приймаючи оскаржувані накази №1630-АГ та №3203-АГ командири військових частин НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 діяли у спосіб та в межах повноважень визначених Законами України «Про правовий режим воєнного стану», «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», який погоджено з Закарпатською обласною військовою адміністрацією.

Судом встановлено, що вході відчуження належних позивачу майна здійснено його оцінку, що не заперечувалося сторонами. Разом з відповіддю на адвокатський запит від 01.02.2024, №10/1422-24-Вих від 07.02.2024 (отриману 19.02.2024) військовою частиною НОМЕР_3 було надано копію Акта №28/1639 від 16.08.2023 у якому зроблено посилання на висновок експертного дослідження від 16.08.2023 №401-08-323, який було отримано адвокатом 05.03.2024.

Беручи до уваги вищенаведене, на переконання суду, оскаржуваний наказ є законним та обґрунтованим, та таким, що спрямований на забезпечення оборони держави Україна в умовах правового режиму воєнного стану.

Тому суд відмовляє в задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказів №1630-АГ та №203-АГ від 11.08.2023.

Щодо визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатської області щодо передачі майна, суд зазначає наступне.

Відповідно, розпорядженням Закарпатської обласної військової адміністрації №707 від 11.08.2023 введено в дію рішення ради оборони області від 11.08.2023 №26 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави». Процедура примусового відчуження майна зафіксована Актом про примусове відчуження або вилучення майна №28/639 від 16.08.2023. Однак, обґрунтовуючи позовні вимоги до ГУНП в Закарпатській області, позивач помилково вказує, що дізнавачем СД ВП № 2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області складено акт прийому передачі від 11.08.2023 року, який не відповідає встановленому зразку та складений з порушенням вимог статті 7 Закону України № 4765-VI. Суд звертає увагу, що акт прийому-передачі майна це документ, який складається у довільній формі та посвідчує факт передачі майна, власне такий акт від 11.08.2023 року й було складено працівниками ГУНП в Закарпатській області, засвідчивши виключно факт передачі майна, що не заборонено законом і до такого акту не повинні застосовуються положення Закону України № 4765-VI.

В свою чергу акт про примусове відчуження або вилучення майна є документом, який вказує на набуття права державної власності на майно вилученого відповідно до Закону України № 4765-VI, що відображає ситуацію щодо відчуження майна. Відтак, за своєю суттю відповідній акт засвідчує факт такого відчуження, та засвідчує виконання рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації. Таким чином у вказаних правовідносинах, позивач помилково ототожнює акт прийому-передачі майна з актом про примусове відчуження або вилучення майна, вказуючи з цих підстав на незаконність дій ГУНП в Закарпатській області.

У даному випадку слід звернути увагу, що між представниками Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та представниками Військової частини НОМЕР_3 і 2142 було підписано Акт прийому передачі майна, а тому до нього не застосовувалася вимоги передбачені законодавцем до Актів про примусове відчуження або вилучення майна, оскільки цей документ було складено та підписано окремо.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позову в частині позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Закарпатської області щодо передачі майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» за Актом прийому-передачі майна від 11.08.2023.

Щодо посилання позивача стосовно незаконності рішень та дій, які позбавляють позивача права на отримання компенсації вартості майна, відповідно до приписів Закону України №4765-VI, суд зазначає наступне.

Згідно статті 9 Закону України № 4765-VI право на відшкодування вартості майна (далі - компенсація) у разі його примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану мають юридичні особи комунальної і приватної форми власності та фізичні особи, у яких відчужені будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану або для відвернення чи ліквідації ситуацій, що стали причиною введення правового режиму надзвичайного стану, і відповідно їх правонаступники та спадкоємці.

Частиною другою статті 10 Закону України №4765-VI встановлено, що компенсація за примусово відчужене майно в умовах правового режиму воєнного стану з наступним повним відшкодуванням його вартості здійснюється протягом п`яти наступних бюджетних періодів, правового режиму надзвичайного стану - протягом одного наступного бюджетного періоду після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану за рахунок коштів державного бюджету.

При цьому, для отримання наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного стану майно його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму воєнного стану звертається до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна.

Для отримання наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму надзвичайного стану майно його колишній власник або уповноважена ним особа після скасування правового режиму надзвичайного стану звертається до органу, що прийняв рішення про таке відчуження, за місцем відчуження майна із заявою, до якої додаються акт і документ, що містить висновок про вартість майна.

Порядок розгляду заяв та здійснення виплат з метою наступної повної компенсації за примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 11 Закону України № 4765-VI).

За приписами статті 12 Закону України № 4765-VI, у разі якщо після скасування правового режиму воєнного чи надзвичайного стану майно, яке було примусово відчужене, зберігалося, а колишній власник або уповноважена ним особа наполягає на поверненні майна, таке повернення здійснюється в судовому порядку. Підставою для повернення майна є рішення суду, яке набрало законної сили. У разі повернення майна особі у неї поновлюється право власності на це майно. Одночасно особа зобов`язується повернути грошову суму, яка була нею одержана у зв`язку з відчуженням майна, з вирахуванням розумної плати за використання цього майна. Колишній власник майна, яке було примусово відчужене, може вимагати взамін надання йому іншого майна, якщо це можливо.

Порядок розгляду заяв та здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2012 №998 (далі - Порядок).

Пунктами 2-4 Порядку встановлено, що право на відшкодування вартості майна в разі його примусового відчуження в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану мають особи, зазначені в статті 9 Закону України Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Заява про виплату наступної повної компенсації за примусово відчужене майно (далі - заява) приймається, обліковується і розглядається за місцем відчуження майна: в умовах правового режиму воєнного стану - територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

До заяви додаються акт про примусове відчуження майна та висновок про вартість такого майна.

Відмова у прийнятті та розгляді заяви не допускається.

За результатами розгляду заяви органи, зазначені у пункті 3 цього Порядку, оформлюють висновок про здійснення виплат для наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.

Виплата повної компенсації здійснюється органами, що прийняли рішення про примусове відчуження майна, у порядку черговості оформлення висновків за рахунок і в межах коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати наступної повної компенсації за майно, примусово відчужене в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану (пункти 7, 8 Порядку).

Матеріалами справи підтверджується, що відчуження належного позивачу майна проведено з наступним повним відшкодуванням вартості відчуженого майна, у зв`язку із неможливістю попереднього повного відшкодування за примусово відчужене майно.

Беручи до уваги вищенаведене, суд констатує, що після закінчення воєнного стану, позивач відповідно до статті 12 Закону України № 4765-VI, наділений правом повернути собі майно, або отримати компенсацію відповідно до Порядку.

Щодо визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) щодо прийняття майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» за Актом прийому-передачі майна від 11.08.2023, суд зазначає наступне.

Як зазначено у Актах про примусове відчуження або вилучення майна №28/1639 від 16.08.2023 та « 94 від 14.08.2023 майно було вилучено в рамках кримінального провадження від 03.08.2023 № 0000077. Наказ №1630-АГ від 11.08.2023 «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану», начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України, наказ №3203-АГ від 11.08.2023 «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану» начальника НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України та пункти 1, 2 рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» прийняті у відповідності до чинного законодавства та у межах повноважень.

Відтак, суд відмовляє в задоволенні позову в частині позовної вимоги визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) щодо прийняття майна, власником якого є ТОВ «ІНВЕСТОР-ЮА» за Актом прийому-передачі майна.

Між тим, суд звертає увагу, на те, що у позовній заяві відсутня зобов`язальна частина способу захисту передбаченого пунктами 3, 4 частини першої статті 5 КАС України, тобто позивачем фактично не вибраний спосіб захисту. Разом з тим, суд зауважує, що майно вибуло у позивача згідно протоколу огляду місця події від 09.08.2023, складеного у рамках кримінального провадження №0000077 на підставі наданого дозволу Ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 07.08.2023 у справі №298/1402/23. І тільки в подальшому на підставі рішення ради оборони області Закарпатської обласної військової адміністрації №26 від 11.08.2023 «Про невідкладні заходи для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави» та наказів відповідачів «Про відчуження майна в умовах правового режиму воєнного стану» відчужено та прийняте військовими частинами.

Так, коли власник та володілець майна не перебували у договірних (зобов`язальних) відносинах один з одним, власник майна може використовувати тільки речово-правові способи захисту. Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 17.12.2014 у справі №6-140цс14, захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна, яке було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 Цивільного кодексу України.

Аналогічні висновки містяться у Постанові КЦС ВС від 06.07.2022 року у справі №521/20396/18. Постанова Верховного Суду від 13.04.202 у справі № 757/30991/18-а передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Принцип диспозитивності передбачає розгляд судом справи в межах позовних вимог і підстав позову, визначених особою, яка звернулася за захистом до суду; вихід суду за межі позовних вимог процесуальний закон допускає як виняток у разі, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, і таких вихід обґрунтований (мотивований) судом у рішенні. Адміністративний суд, використовуючи всі надані йому процесуальним законом повноваження, з урахуванням фактичних обставин справи та положень законодавства, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав позивача, а не лише констатувати факт наявності неправомірних дій з боку відповідача суб`єкта владних повноважень; ефективний спосіб захисту повинен забезпечити негайне поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам, призводити до потрібних (бажаних) позивачу результатів (наслідків); ухвалення судами рішень, які безпосередньо не призводять до необхідних змін в обсязі прав позивача або не гарантують забезпечення можливого примусового виконання судового рішення, не відповідає змісту цього поняття.

Відтак, вибраний позивачем спосіб захисту, у випадку задоволення позову не поновлює гіпотетично порушені права позивача.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд також враховує інші аргументи сторін, зазначені у заявах по суті справи, однак зауважує, що встановлені судом обставини є самостійними та достатніми підставами для прийняття рішення по суті спору.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина перша статті 143 КАС України).

Відповідно, розподіл судових витрат згідно положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись статтями 72, 73, 77, 90, 139, 241-243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТОР-ЮА» (вулиця Шрамка Бориса, будинок 22, офіс 210, місто Харків, 61052, ) до Закарпатської обласної державної адміністрації (площа Народна, будинок 4, місто Ужгород, 88000, ), Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), Військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 прикордонний загін ( АДРЕСА_2 ) Державної прикордонної служби України) ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ), Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (вулиця Ференца Ракоці, будинок 13, місто Ужгород, 88000, ) про визнання дій та бездіяльності протиправними, скасування наказів, пунктів рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11.12.2024.

Суддя Супруна Ю.О.