Справа № 332/797/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 332/797/24
головуючий суддя І інстанції Погрібна О.М.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2024 року в адміністративній справі №332/797/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор з РПП СПД №1 ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції Ященко Олег Миколайович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор з РПП СПД №1 ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старший сержант поліції Ященко Олег Миколайович про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 623863 від 30.08.2023 року та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Скасовано постанову серії БАБ № 623863 від 30 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400,00 гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Національної поліції України в Запорізькій області звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що з огляду на допущене позивачем адміністративне правопорушення, останній був обґрунтовано притягнутий до адміністративної відповідальності.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, 30.08.2023 поліцейським з РПП СПД №1 ВП №1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Ященком О.М. винесено постанову серії БАБ № 623863 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі - 20400 грн.

За змістом наведеної постанови, 30 серпня 2023 року о 10 годині 38 хвилин в с. Приморське по вул. Джерельна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio» без ДНЗ, без права керування, а саме був позбавлений права керування Заводським районним судом м. Запоріжжя 16.03.2023р., чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами).

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаної постанови, позивач звернувся до суду з метою захисту порушених прав.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено відсутність факту керування позивачем транспортним засобом за події, яка мала місце згідно оскаржуваної постанови.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ст. 14 Закону України Про дорожній рух визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Згідно ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП), органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106 1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116 2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121 1, 121 2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124 1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132 1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133 1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164 4, статтею 175 1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181 1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189 2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписами ч. 4 ст. 126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

При цьому, частиною 2 статті 77 КАС України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема, на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було встановлення факту керування останнім транспортним засобом будучи позбавленим права керування на підставі постанови Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2023 року.

На підтвердження факту вчинення наведеного правопорушення відповідачем було надано до суду відеозапис з бодікамери. Факт фіксування наведеного правопорушення також зазначено у спірній постанові.

Між тим, зі змісту наведеного відеозапису вбачається, що на останньому зафіксовано лише факт розмови позивача з поліцейськими. В свою чергу, факт керування позивачем транспортним засобом, наведеним відеозаписом не зафіксовано.

Інших доказів, які б підтверджували факт керування позивачем транспортним засобом за відсутності права на керування транспортним засобом, відповідачем до суду подано не було.

Поряд з вказаним, з матеріалів справи видно, що окрім спірної постанови, співробітниками поліції 30.08.2023 року також було складено відносно позивача протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 178922 від 30.08.2023 року, відповідно до якого 30.08.2023 року о 10-38 годині в с. Приморське по вул.. Джерельна, в районі буд. 35 Д водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Хонда Діо б/н, з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням приладу Драгер 6810, результат 1,35 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Наведений протокол було передано до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Постановою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.12.2023 року по справі № 332/5130/23 провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У мотивувальній частині вказаної постанови судом першої інстанції було зазначено, що справа підлягає закриттю, оскільки досліджений судом відеозапис не підтверджує факту керування мопедом Хонда ДІО ОСОБА_1 .

З пояснень свідка ОСОБА_2 , наданих у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_1 мопедом Хонда ДІО не керував, оскільки він був не робочий, не заводився. Доказів протилежного суду надано не було.

Згідно пояснень інспектора поліції Іщенко Д.О. відеофіксація на боді камеру була розпочата пізніше, а саме в момент коли ОСОБА_1 вже був у своєму дворі та розпочалося спілкування між ним та ОСОБА_1 .

Згідно протоколу ОСОБА_1 відмовився від дачі будь -яких пояснень при його складанні.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності була прийнята відповідачем з порушенням приписів чинного законодавства та підлягає скасуванню, а провадження з урахуванням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України закриттю.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2024 року в адміністративній справі №332/797/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва