Справа № 160/2615/22
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 грудня 2024 рокуСправа №160/2615/22

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., розглянувши у м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі №160/2615/22,

установив:

29.11.2024 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі №160/2615/22.

При вирішенні заяви про заміну стягувача у справі, суд виходив з такого.

У статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) встановлено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення вказаної статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 КАС України).

Заміна сторони у відносинах, щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Згідно частини першої статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною першою статті 1217 ЦК України передбачено такі види спадкування: за заповітом або за законом.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За приписами частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно частини 2 статті 1297 ЦК України якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

При цьому, згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.05.2018 у справі № 686/5069/17, належним та допустимим доказом на підтвердження матеріального правонаступництва після смерті є свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином належним доказом правонаступництва заявника та підставою для заміни сторони у справі, є наявність документів, визначених законом, про те, що права та обов`язки померлого перейшли до заявника.

Станом на дату розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження заявником не подано суду свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином відсутні докази того, що ОСОБА_1 є правонаступником усіх прав та обов`язків померлої ОСОБА_2 .

Також заявник зазначає, що він є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Однак, доказів заявником не надано.

Крім того, суд зазначає, що недоотримана у зв`язку зі смертю пенсіонера-військовослужбовця сума пенсії, на яку він мав право, виплачується, зокрема, в порядку Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Так, згідно до частини першої статті 61 цього Закону суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Порядок подання відповідною особою заяви про виплату недоодержаної пенсії, її форма, а також перелік необхідних документів визначені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 3 Порядку №3-1 така заява подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Згідно з пунктом 9 Порядку №3-1 разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи:

1) свідоцтво про смерть пенсіонера;

2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника;

3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Доказів звернення заявника до органів Пенсійного фонду не надано.

У випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії заявник має право за правилами цивільного судочинства звернутися до суду з відповідною позовною заявою.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 грудня 2023 року у справі №805/2628/18-а.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №160/2615/22.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 52, 205, 248, 379 КАС України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні в адміністративній справі №160/2615/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки встановлені ст.ст.295-297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко