Справа № 420/7077/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/7077/24

Перша інстанція: суддя Скупінська О.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2023/001546 від 07.12.2023,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права), в якому просила суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2023/001546 від 07.12.2023,

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 20.04.2023 між нею (Покупець) та компанією ТАЮKALE MOBILYA DIЮ TЭCARET LTD, ЮTI, Туреччина (Продавець) був укладений контракт № TS-2004, пунктом 1.1 якого передбачено, що цей контракт є основним Контрактом і вирішує загальні положення й принципи спільної роботи Продавця й Покупця. Під час митного оформлення товару, придбаного за вказаним контрактом, 07.12.2023 Одеська митниця надіслала електронне повідомлення декларанту, в якому повідомила про коригування митної вартості товарів, зазначених у митній декларації (МД No23UA74U9 від 07.12.2023) із застосуванням резервного методу визначення митної вартості. У зв`язку з вищезазначеним рішенням про коригування митної вартості товарів Одеська митниця прийняла картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001546 від 07.12.2023. Позивач вважав, що рішення Одеської митниці (як відокремленого підрозділу Державної митної служби) про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023, картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001546 від 07.12.2023 порушують її інтереси та є протиправними, оскільки суперечать положенням митного законодавства України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 задоволений позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 :

- визнане протиправним та скасоване рішення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) про коригування митної вартості товарів UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023;

- визнана протиправною та скасована картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці (відокремлений підрозділ Державної митної служби України) UA500500/2023/001546 від 07.12.2023;

- стягнути з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 6778,40 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Одеська митниця (відокремлений підрозділ Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 у справі № 420/7077/24 є незаконними і необґрунтованими, підлягає скасуванню відповідно до вимог ст. 317 КАС України, оскільки прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права (неправильне тлумачення закону, незастосування закону, який підлягав застосуванню), а саме:

- пункту 2 частини 2 статті 52, пунктів 2, 3 частини 2 статті 53, частини 3 статті 53, пункту 2 частини 6 статті 54, частину 1 статті 55, частин 2, 4, 5, 9, 10 статті 58, частини 1 статті 254, частин 1, 2, 3 статті 256, частин 1, 4 статті 337 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI;

- стандартні правила 6.3, 6.4 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011);

- розділу VII Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.08.2015 за № 1021/27466);

- пунктів 1.1, 2.1, 2.2.7, 2.2.10, 2.2.13, 2.2.14 розділів 1 та 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, які затверджені наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 (далі - Методичні рекомендації).

Крім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт зазначає, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) №23UA74U9 від 07.12.2023, відповідно до якої за умовами поставки EXW на митну територію України надійшов товар ФОП ОСОБА_2 , а саме:

1. Меблі з комбінованих матеріалів для столових та житлових кімнат, у розібрано му стані для зручності транспортування: набори меблів стіл дсп, покритий загартованим склом, каркас метал/ДСП, ніжки метал, стільці: тканина, ніжки - метал: - TABLE AND GOLD CHAIR (6) / Стіл та стільці ГОЛД (6 шт.) - 40 наборів. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

2. Меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: - набори меблів стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал, стільці: штучна шкіра, ніжки - метал: - TABLE AND MERCAN CHAIR (6) / Стіл та с тільці МЕРКАН (6 шт.) - 160 наборів. - стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал: - TABLE (70x110cm) / Стіл (70х110см) - 135 шт. - TABLE (80x130cm) / Стіл (80х130см) - 15 шт. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

3. Скло безпечне, включаючи скло зміцнене (загартоване) або багатошарове: - GLASS / Скло для столешні столів, складається з 3 частин (2 частини 70х55см, 1 частина 28х70см) - 20 наб. (19,32м2). Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митною декларацією (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД, а саме: Рахунок-проформа (Proforma invoice) від 16.11.2023 № 4; Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) від 28.11.2023 № TAS355; Автотранспортна накладна (Road consignment note) від 28.11.2023 № 015130; Декларація про походження товару (Declaration of origin) від 28.11.2023 № TAS355; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги від 27.11.2023 № 8; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 20.04.2023 № TS-2004; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2023 № 1; Копія митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23060600EX00043306 та інші документи.

Апелянт зазначає, що за митною декларацією (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023 автоматизованою системою управління ризиками були встановлені наступні форми обов`язкового контролю:

103-1 Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби - Повідомлення до форми контролю: «Товари №№ 1,2. Здійснити перевірку достовірності заповнення полів додаткової інформації та додаткових властивостей товару електронного інвойсу графи 31 МД. Перевірити характеристики, по яких зазначено «немає даних»;

105-2 Контроль правильностi визначення митної вартостi товарiв - Повідомлення до форми контролю: «Необхідно перевірити достовірність складових митної вартості товарів, а саме додаткові нарахування до ціни угоди. Відповідно до умов поставки, до ціни угоди не включені витрати на транспортування та/або навантаження. При цьому відповідні витрати не включені до митної вартості (не зазначені у ДМВ). Перевірити повноту декларування складових митної вартості. По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2)Здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної митної служби України від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» Ретельно опрацювати подані документи для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 МКУ»;

202-1 Проведення часткового митного огляду - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації - Повідомлення до форми контролю: «За результатами застосування неавтоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками встановлено наявність пунктів 3.3.2;3.2.2 (загалом 30 балів) Переліку індикаторів ризику, які можуть використовуватись посадовими особами митниці для обрання форм та обсягів митного контролю, розроблений відповідно до п.1 розділу IV Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення i реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.07.15 № 684»;

911-1 Здійснення фото- та/або відеофіксації виконання митних формальностей - Повідомлення до форми контролю: «За результатами застосування неавтоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками встановлено наявність пунктів 3.3.2;3.2.2 (загалом 30 балів) Переліку індикаторів ризику, які можуть використовуватись посадовими особами митниці для обрання форм та обсягів митного контролю, розроблений відповідно до п.1 розділу IV Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення i реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 31.07.15 № 684».

Апелянт зазначає, що дані форми контролю були обов`язковими для виконання посадовими особами митних органів. Прийняття цими посадовими особами рішення щодо нездійснення митного контролю у зазначених формах та обсягах не допускалося.

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023, а саме:

1. Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.3 додаткової угоди №1 від 27.04.2023 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.04.2023 № TS-2004 вартість пакування входить у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

2. Копія митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23060600EX00043306 містить посилання на E-Fatura V0754/1, від 28.11.2023, які до митного оформлення не надавалися.

3. Поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.11.2023 № б/н не містить інформації щодо умов поставки товару.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 Митного кодексу України додаткові документи та відомості.

Апелянт зазначає, що на підставі ч.3 статті 53 МКУ, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад копії митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23060600EX00043306 згідно ст. 254 МКУ.

07.12.2023 ФОП ОСОБА_1 було надіслано комерційну пропозицію від 16.11.2023 б/н та листом від 07.12.2023 № 0712/1 повідомлено митний орган, що інших документів протягом 10 днів надати немає можливості.

Отже, декларантом не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, та не спростовано наявні розбіжності у документах.

В рамках проведення консультації з декларантом відповідно до п. 5 статті 55 Митного кодексу України, було повідомлено, що митну вартість товарів, заявлених до митного оформлення за (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023, буде скориговано, оскільки декларантом не подано документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, та не спростовано наявні розбіжності у документах.

На підставі викладеного, апелянт вважає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги того, що в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Апелянт вказує, що послідовно розглядаючи обмеження щодо застосування наступних методів визначення митної вартості товарів, які наведені у положеннях Митного кодексу України, за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів, поданих до митного оформлення до Одеської митниці за (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023 було обрано метод визначення митної вартості другорядний метод визначення митної вартості резервний (метод 2 ґ).

Та з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості:

- по товару № 1 «Меблі з комбінованих матеріалів для столових та житлових кімнат, у розібрано му стані для зручності транспортування: набори меблів стіл дсп, покритий загартованим склом, каркас метал/ДСП, ніжки метал, стільці: тканина, ніжки - метал: - TABLE AND GOLD CHAIR (6) / Стіл та стільці ГОЛД (6 шт.) - 40 наборів. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI» є більшим та становить 4,42 дол. США/кг. (МД від 13.11.2023 №UA400040/2023/037520) ніж заявлено декларантом 1,7293 дол. США/кг;

- по товару № 2 «Меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: - набори меблів стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал, стільці: штучна шкіра, ніжки - метал: - TABLE AND MERCAN CHAIR (6) / Стіл та с тільці МЕРКАН (6 шт.) - 160 наборів. - стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал: - TABLE (70x110cm) / Стіл (70х110см) - 135 шт. - TABLE (80x130cm) / Стіл (80х130см) - 15 шт. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI» є більшим та становить 4,42 (UA206050/2023/013812 від 09.11.2023) ніж заявлено декларантом 1,5676 дол. США/кг;

- по товару № 3 «Скло безпечне, включаючи скло зміцнене (загартоване) або багатошарове: - GLASS / Скло для столешні столів, складається з 3 частин (2 частини 70х55см, 1 частина 28х70см) - 20 наб. (19,32м2). Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI» є більшим та становить 2,70 дол. США/кг (UA400040/2023/030873від 18.09.2023) ніж заявлено декларантом 1,2996 дол. США/кг.

При цьому апелянт вказує, що за основу для коригування митної вартості товару використано митне оформлення товарів, ввезених на митну територію України у наближений до митного оформлення час.

За наведених обставин, апелянт вважає, що у нього виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої ФОП ОСОБА_1 митної вартості товару, яка була нижчою від цін на такий товар, за якими вже здійснено митне оформлення. Такі сумніви є цілком обґрунтованою підставою для витребування у декларанта додаткових документів з метою підтвердження заявленої за основним методом митної вартості. Натомість, витребувані митним органом документи позивачем у повному обсязі подано не було, як і не обґрунтовано неможливості їх подання.

У зв`язку з вищевикладеним та у відповідності до ч. 2 ст. 55 МКУ Одеською митницею прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023, в якому, як вважає апелянт, наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Враховуючи вищевикладені причини, та положення частини 6 статті 54, статті 256 МКУ, Одеською митницею була видана картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001546 від 07.12.2023 та роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Товар, який надійшов на адресу позивача за (МД) № 23UA74U9 від 07.12.2023, було випущено у вільний обіг за митною декларацією (МД) № 23UA81U3 від 07.12.2023 за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X МКУ.

Сплату різниці митних платежів за митною вартістю, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом, при митному оформленні товарів забезпечено фінансовою гарантією у розмірі 375 039, 98 грн. шляхом внесення коштів на відповідний рахунок митного органу.

За вказаних обставин апелянт вважає, що під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001546 від 07.12.2023 Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 .

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що 20.04.2023 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (як покупець) та компанією «TASKALE MOBILIA DIS TICARET LTD. STI» (як продавець) укладений контракт на поставку №TS-2004, пунктом 1.1. якого визначено, що цей контракт є основним Контрактом і вирішує загальні положення й принципи спільної роботи Продавця й Покупця.

В пункті 1.2 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 зазначено, що згідно чинного Контракту Продавець продає, а Покупець купляє Товар (товари народного вжитку) згідно інвойсам до Контракту на кожну поставку.

Відповідно до пункту 2.1 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 вид, кількість, ціна, вартість Товару, узгоджується між Продавцем і Покупцем і фіксується в інвойсах по Контракту.

Пунктом 3.1 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 визначено, що загальна суму Контракту складається із загальної суми інвойсів.

Згідно з пунктом 4.3 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 Продавець засвічує, що товар, що постачається по даному Контракту, вироблений компанією «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD, STI» Країна походження - Туреччина.

Пунктами 5.1 та 5.2 контракту визначено, що Пакування, у якому відвантажується Товар, повинне відповідати технічним умовам, а також забезпечувати за умови належного поводження з вантажем схоронність Товару під час транспортування морським транспортом.

На кожну партію Товару Продавець зобов`язується надати наступні документи: інвойс, товаротранспортну накладну телекс-реліз (морський коносамент).

В пункті 6.2 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 визначено, що умови поставки згідно цього Контракту обмовляються сторонами для кожної окремої поставки в інвойсі до Контракту згідно з правилами Інкотермс 2010.

Відповідно до пункту 7.1 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 усі розрахунки за цим контрактом здійснюються у Доларах США банківським переказом. Оплата може здійснюватися в Євро, в перерахунку долара США в Євро на основі курсу НБУ на дату митного оформлення товару. Продавець погоджується прийняти оплату за відвантажений товар як в Доларах США та і в Євро по всіх поставках, які стосуються даного Контракту. Остаточне рішення щодо вибору валюти оплати приймає Покупець.

Пунктом 7.2 контракту №TS-2004 від 20.04.2023 визначено, що розрахунки за цим Контрактом проводяться в безготівковій формі шляхом банківського переказу грошових коштів з поточного рахунку Покупця, на поточний рахунок Продавця згідно цього контракту. Товар за цим контрактом, поставляється за умови відстрочки платежу, часткового авансового платежу або попередньої оплати. Умови на яких продається товар вказуються у фактурі до кожної поставки.

27.04.2023 року між позивачем та Компанією «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI» укладена додаткова угода № 1 до контракту №TS-2004 від 20.04.2023, за якою сторони вирішили пункт 5 викласти в наступній редакції, а саме:

5.1. Пакування, у якому відвантажується Товар, повинне відповідати технічним умовам, а також забезпечувати за умови належного поводження з вантажем схоронність Товару під час транспортування морським або автомобільним транспортом.

5.2. На кожну партію Товару Продавець зобов`язується надати наступні документи: інвойс, товаротранспортну накладну чи телекс-реліз (морський коносамент).

5.3. Вартість пакування входить у вартість Товару. Під пакуванням Сторони розуміють стандартне заводське пакування, що придатне для вантажно-розвантажувальних робіт та транспортування автомобільним чи морським транспортом.

Інші умови договору залишаються без змін (пункт 3).

У грудні 2023 року на підставі інвойсу №TAS355 від 28.11.2023 компанією «TASKALE MOBILIA DIS TICARET LTD. STI» поставлено позивачу партію товару:

1. Меблі з комбінованих матеріалів для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: набори меблів стіл дсп, покритий загартованим склом, каркас метал/ДСП, ніжки метал, стільці: тканина, ніжки - метал: - TABLE AND GOLD CHAIR (6) / Стіл та стільці ГОЛД (6 шт.) - 40 наборів. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

2. Меблі дерев`яні для столових та житлових кімнат, у розібраному стані для зручності транспортування: - набори меблів стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал, стільці: штучна шкіра, ніжки - метал: - TABLE AND MERCAN CHAIR (6) / Стіл та с тільці МЕРКАН (6 шт.) - 160 наборів. - стіл: стільниця ДСП, покрита загартованим склом, ніжки - метал: - TABLE (70x110cm) / Стіл (70х110см) - 135 шт. - TABLE (80x130cm) / Стіл (80х130см) - 15 шт. Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

3. Скло безпечне, включаючи скло зміцнене (загартоване) або багатошарове: - GLASS / Скло для столешні столів, складається з 3 частин (2 частини 70х55см, 1 частина 28х70см) - 20 наб. (19,32м2). Торгівельна марка: немає даних Країна виробництва: TR Виробник: TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD.STI.

07.12.2023 позивач звернулась до Одеської митниці, у зв`язку із імпортуванням та ввезенням на територію України товару (митна декларація № 23UA74U9 від 07.12.2023).

Для підтвердження вказаних у митній декларації № 23UA74U9 від 07.12.2023 відомостей, до митної декларації, було надано такий перелік документів:

- пакувальний лист (Packing list) №б/н від 28.11.2023;

- рахунок-проформа (Proforma invoice) №4 від 16.11.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № TAS355 від 28.11.2023;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) № 015130 від 28.11.2023;

- декларація про походження товару (Declaration of origin) № TAS355 від 28.11.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару №NJBKLNBLO8BNTGE від 21.11.2023;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 8 від 27.11.2023;

- документ, що підтверджує вартість страхування №TRS 25711/4 від 28.11.2023;

- прейскурант (прайс-лист) виробника товару №111023/PR від 11.10.2023;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів від 20.04.2023 № TS-2004;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 27.04.2023 № 1;

- копія митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 №23060600EX00043306 та інші документи.

Одеською митницею, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; переклад копії митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 №23060600EX00043306 згідно ст. 254 МКУ.

07.12.2023 ФОП ОСОБА_1 було надіслано комерційну пропозицію від 16.11.2023 б/н та листом від 07.12.2023 № 0712/1 повідомлено митний орган, що інших документів протягом 10 днів надати немає можливості.

Одеська митниця за результатами розгляду поданих документів своїм рішенням №UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023 здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару у сторону збільшення (а.с.83-85).

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001546 (а.с.86-87).

Так, у рішенні № UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023 відповідачем було вказано, що подані документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1. Відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.5.3 додаткової угоди №1 від 27.04.2023 до зовнішньоекономічного договору (контракту) від 20.04.2023 № TS-2004 вартість пакування входить у вартість товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2. Копія митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23060600EX00043306 містить посилання на E-Fatura V0754/1, від 28.11.2023, які до митного оформлення не надавалися.

3. Поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.11.2023 № б/н не містить інформації щодо умов поставки товару.

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом, в той час як Одеською митницею на підтвердження правомірності оскаржуваного рішення не було надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Статтею 49 Митного кодексу України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень МК України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право:

1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації;

2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу;

3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти;

4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів;

5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів;

6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари;

7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу відокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованим та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Відповідно до ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 8 статті 57 МК України встановлено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом та визначення митної вартості.

Частинами 1, 2 ст. 59 МК України, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням методу за ціною договору щодо ідентичних товарів, передбачено, що у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.

Як правильно встановив суд першої інстанції, оскільки митну вартість товарів, на думку митного органу, не можна було визначити шляхом використання методу, зазначеного у ст.58 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) та за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, митним органом було обрано метод визначення митної вартості другорядний: резервний метод.

Перевіряючи доводи суду першої інстанції щодо помилковості таких висновків митного органу, апеляційний суд зазначає таке.

Стосовно посилань апелянта на те, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо такої складової митної вартості товару як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, вказує, що, відповідно до матеріалів справи, 27.04.2023 між позивачем та Компанією «TASKALE MOBILYA DIS TICARET LTD. STI» було укладено додаткову угоду № 1 до контракту № TS-2004 від 20.04.2023, за якою сторони вирішили пункт 5 викласти в наступній редакції, а саме:

5.1. Пакування, у якому відвантажується Товар, повинне відповідати технічним умовам, а також забезпечувати за умови належного поводження з вантажем схоронність Товару під час транспортування морським або автомобільним транспортом.

5.2. На кожну партію Товару Продавець зобов`язується надати наступні документи: інвойс, товаротранспортну накладну чи телекс-реліз (морський коносамент).

5.3. Вартість пакування входить у вартість Товару. Під пакуванням Сторони розуміють стандартне заводське пакування, що придатне для вантажно-розвантажувальних робіт та транспортування автомобільним чи морським транспортом.

Крім того, з поданих документів вбачається, що постачання товару здійснювалось за процедурою ZZ00.

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД 37. Процедура митної декларації має бути зазначено ZZ32, в той час як у вказаній графі митної декларації поданої Декларантом зазначено ZZ00 (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором. При цьому, жодних спеціальних умов щодо пакування товару, інвойсами, наданими компанією «TASKALE MOBILIA DIS TICARET LTD. STI» не передбачалось.

Суд першої інстанції правильно встановив. А доводами апеляційної скарги не спростовано те, що з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка включена у ціну товару), а відтак витрати на пакування не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

При цьому, апелянтом не доведено понесення позивачем додаткових витрат на упаковку товару, а відтак і включення цих витрат до митної вартості.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та нічим не обґрунтованою.

Отже, в даному випадку вартість пакування не є витратами, які понесені покупцем, у зв`язку з чим не є такими, що додатково включаються у митну вартість товару (постанови КАС ВС від 22.01.2019 у справі №815/6794/17, від 18.12.2019 у справи №160/8775/18).

Стосовно посилання митного органу на те, що копія митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 № 23060600EX00043306 містить посилання на E-Fatura V0754/1, від 28.11.2023, які до митного оформлення не надавалися, апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що копія митної декларації країни відправлення (Туреччина) від 28.11.2023 №23060600EX00043306 містить інформацію про Продавця (компанію TAЮKALE MOBILYA DIЮ TЭCARET LTD, ЮTI, Туреччина), товарів - EXW KAYSERI, про номер комерційного інвойсу (invoice) №TAS355 від 28.11.2023, а також про загальну вартість товарів, яка зазначена в комерційному інвойсі (commercial invoice) TAS355 від 28.11.2023 - 24 300,00 доларів США. Інформація про номер комерційного інвойсу (invoice) №TAS355 від 28.11.2023 наведена у графі 44 копії митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 No23060600EX00043306 (Турецької Республіки).

При цьому, стосовно зазначених в графі 44 копії митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 №23060600EX00043306 (Туреччина) E-Fatura V0754/1 від 28.11.2023, позивач пояснив, та митним органом не спростовано, що в Турецькій Республіці застосовується електронний документообіг зовнішньоекономічної діяльності. ТР означає "ТЕК PENCERE SISTEM", що перекладається з турецької мови як «система єдиного вікна», «E-Fatura» перекладається з турецької мови «електронний рахунок» та що відповідно до законодавства Турецької Республіки під час завантаження рахунків-фактур (інвойсів) в систему електронного документообігу створюється 23-х значний реферативний номер для цих рахунків-фактур (інвойсів); фірма-експортер повідомляє цей 23- х значний реферативний номер в митні органи Туреччини через систему єдиного вікна; вищезазначений реферативний номер рахунків-фактур (інвойсів) вноситься до митної декларації Туреччини.

Отже, зазначений в графі 44 копії митної декларації країни відправлення від 28.11.2023 №23060600EX00043306 (Туреччина) E-Fatura V0754 - це номер, який наданий інвойсу (invoice) №TAS355 від 28.11.2023 під час його завантаження в систему електронного документообігу зовнішньоекономічної діяльності Туреччини.

Апеляційний суд зазначає, що такі пояснення повивача, з якими погодився суд першої інстанції, не спростовані апелянтом, а ні в суді першої інстанції, а ні при апеляційному перегляді справи.

Стосовно доводів апелянта про те, що поданий до митного оформлення документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 28.11.2023 № б/н не містить інформації щодо умов поставки товару, апеляційний суд зазначає таке.

Як встановив суд першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, 16.11.2023 між ФОП ОСОБА_1 (Замовник) та ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» (Експедитор) укладений договір №201123 про надання транспортно-експедиційних послуг відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, а Експедитор приймає на себе зобов`язання відповідно до умов цього договору за винагороду та за рахунок Замовника надати послуги з організації перевезення та доставки ввіреного йому вантажу Замовника транспортом Перевізника або його представника в пункт призначення, зазначений Замовником, а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги, згідно умов цього договору і заявок на конкретне перевезення, яка є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №201123 від 16.11.2023 ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» був складений рахунок на оплату №8 від 27.11.2023, згідно з яким були надані такі послуги: навантажувально-розвантажувальні роботи і транспортні витрати за маршрутом KAYSERI п/п Рені, тягач НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 складають 163800,00 грн., транспортні витрати за маршрутом п/п Рені м. Одеса, тягач НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 складають 29200 грн., експедиторські послуги 2 000 грн.

Відповідно до довідки про транспортні витрати ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» б/н від 28.11.2023 навантажувально-розвантажувальні роботи в м. Кайсері та транспортні витрати на перевезення вантажу за маршрутом Кайсері, Туреччина п/п Рені, Одеська область в автомобілі ВХ0571НІ, причіп НОМЕР_2 за CMR №015130 від 28.11.2023 складають 163800,00 грн.

Рахунок на оплату ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» №8 від 27.11.2023, довідка ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» про транспортні витрати б/н від 28.11.2023, автотранспортна накладна (CMR) №015130 від 28.11.2023, договір міжнародного перевезення вантажів автомобільним транспортом №201123 від 16.11.2023 були надані декларантом до Одеської митниці, що підтверджене відомостями, які зазначені у графі 44 митної декларації (МД) №23UA74U9 від 07.12.2023 та у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA500500/2023/001546 від 07.12.2023.

Витрати на навантажувально-розвантажувальні роботи в м. Кайсері та транспортні витрати на перевезення вантажу за маршрутом Кайсері, Туреччина п/п Рені, Одеська область, Україна були включені у митну вартість товару, що підтверджене відомостями, зазначеними у графі 17 «Заявлені декларантом складові митної вартості» рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000837/2 від 07.12.2023.

В рахунку на оплату №8 від 27.11.2023 вказаний номер транспортного засобу BX0571HI/BX9468XP.

В довідці про транспортні витрати ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» б/н від 28.11.2023 вказаний номер автомобіля ВХ0571HI/BX9468XP.

В графах 18, 21 митної декларації №23UA7409 від 07.12.2023 вказаний BX0571HI / BX9468ХР, в графі 44 митної декларації №23UA7409 від 07.12.2023 вказаний номер комерційного інвойсу (invoice) NOTAS355 від 28.11.2023.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано погодився з твердженнями позивача про те, що наявність у довідці про транспортні витрати ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» б/н від 28.11.2023 номеру транспортного засобу ВХ0571HI / BX9468XP, у якому перевозилися товари, дозволяє співвідносити інформацію, зазначену в довідці про транспортні витрати ТОВ «ВІТАСТАР ТРАНС» б/н від 28.11.2023, з інформацією, наявною в інших документах, поданих під час митного оформлення та, як наслідок, віднести вказану довідку до даної поставки до документу, що підтверджує вартість транспортних витрат.

При цьому, апеляційний суд погоджується із посиланням суду першої інстанції на правові висновки, викладені у постанові Верховного суду № 804/16553/14 від 31.05.2019 року, відповідно до яких, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що Такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Виходячи з переліку та змісту тих документів, що були надані декларантом одночасно з декларацією митному органу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про їх достатність для підтвердження понесених позивачем витрат на транспортування товару, оскільки ці документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності і ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом. Наведений висновок суду першої інстанції не спростований доводами апеляційної скарги.

При цьому, Одеською митницею при прийнятті оскаржуваного рішення не було надано жодних доказів недостовірності заявленої позивачем вартості товару, а саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, як зазначив суд першої інстанції, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу повинні були бути належним чином спростовані відповідачем.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення.

Отже, матеріалами справи підтверджений висновок суду першої інстанції про те, що митний орган фактично залишив поза увагою документи, надані представником позивача для митного оформлення товару, в той час як досліджені судом першої інстанції документи є належними та у повній мірі відповідають вимогам МК України до документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Встановивши розбіжність між документами чи відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. А витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти такі дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів (постанова Верховного Суду від 20.02.2018 у справі №809/1884/16).

З огляду на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не визначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Митний орган зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також необхідно врахувати, що в ЄАІС відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також Інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанови Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №820/17417/14 та від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).

Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці (відокремленого підрозділу Держмитслужби, без статусу юридичної особи публічного права) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2024 року у справі № 420/7077/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 10.12.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький