Справа № 240/23930/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду)

11 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/23930/24

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нагірняк М.Ф., розглянувши питання про передачу адміністративної справи на розгляд до іншого адміністративного суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Як встановлено у частині першій статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-Позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Тлумачення положень цієї статті дає підстави вважати, що відповідний спір за вибором Позивача може бути розглянуто адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) або Позивача, або ж за місцезнаходженням Відповідача.

Тому, при реалізації свого права вибору між судами, якими згідно з правилом територіальної підсудності належить розглядати справу, Позивачу необхідно надавати докази, які підтверджують реєстрацію місця проживання (перебування).

Згідно з довідкою від 01 серпня 2023 року № 1828- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2

У позовній заяві представник Позивача також зазначає про те, що Позивач фактично проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд зазначає, що фактичне місце проживання Позивача не може вважатися місцем проживання Позивача "зареєстрованим у встановленому законом порядку" для цілей застосування статті 25 КАС України при визначені підсудності адміністративної справи, оскільки статтею 25 КАС України пов`язано підсудність справи за вибором позивача саме із зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача, а не з фактичним місцем проживання без реєстрації.

Додана до позовної заяви копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи 01 серпня 2023 року № 1828- не є належним доказом, який підтверджує зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування, знаходження) Позивача, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно зі статтею 5 цього ж Закону довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Так, форма довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затверджена постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01 жовтня 2014 року № 509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Системний аналіз норм вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не підтверджує місце реєстрації у встановленому законом порядку, натомість є підтвердженням фактичного місця проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", тому вказана у такій довідці адреса проживання не може бути врахована судом для цілей визначення підсудності справи за правилами статті 25 КАС України.

З 01 грудня 2021 року діє Закон України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" від 05 листопада 2021 року № 1871-IX, згідно з частиною першою статті 5 якого громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його.

Уряд затвердив Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування) постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2022 року № 265, який діє з 14 березня 2022 року.

Як визначено у пунктах 3-4 цього Порядку, декларування/реєстрація місця проживання (перебування), зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), зміна місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) особи здійснюється органом реєстрації, на території територіальної громади, на яку поширюються повноваження відповідної ради.

Особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором.

Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих рф територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання й такі відомості вносяться до реєстру територіальної громади, яка здійснила відповідну реєстраційну дію за межами таких територій.

Реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Однак, доданими до позовної заяви документами не підтверджено реєстрацію у встановленому порядку місця проживання (перебування) ОСОБА_1 відповідно до визначеного вище порядку за адресою: АДРЕСА_3 .

Місцезнаходження Відповідача - це вул.Електриків, 33, м. Київ. Таке місце реєстрації Позивача зазначено в дорученні Позивача, посвідченому 27.07.2023року в місті Києві приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, в паспорті Позивача.

Отже, в силу вимог частини першої статті 25 КАС України ця справа територіально не підсудна Житомирському окружному адміністративному суду.

Суд наголошує, що розгляд і вирішення адміністративної справи із недотримання судом правил територіальної підсудності є порушенням як норм вітчизняного законодавства, так і приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, в частині гарантування позивачу права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так само, відповідно до частини першої статті 318 КАС України рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Отже, порушення адміністративним судом правил як предметної, так і територіальної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене та з метою недопущення порушень правил територіальної підсудності, вважаю за необхідне передати позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, за територіальною підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 29, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Передати адміністративну справу № 240/23930/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії на розгляд Київському окружному адміністративному суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк