Справа № 620/13885/24
Суддя: Ольга ТКАЧЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

12 грудня 2024 року м.Чернігів Справа № 620/13885/24

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду О.Є. Ткаченко, перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір" (вул.Івана Франка, 1-А, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14021) до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (вул.Реміснича, 11, м.Чернігів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 14000) про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівський м`ясний двір" звернулось з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області та просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 15.02.2024 за №2593/Ж10/25-01-07-00 в частині нарахування пені у розмірі 464053,56 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання вказаної ухвали суду представник ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» подав заяву про поновлення строку звернення до суду. Заяву мотивує тим, що позивач не знав і не міг дізнатися про існування оскаржуваного рішення, на момент направлення кореспонденції відповідачем, в тому числі і спірного податкового повідомлення-рішення, єдиною посадовою особою, яка мала право на отримання кореспонденції був директор та на даний час є генеральний директор Панченко Микола Іванович, який на той час перебував у щорічній відпустці з 12.02.2024, також вказав, що по місцю реєстрації позивач не знаходиться з причини пошкодження офісних приміщень під час бойових дій, про існування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення дізнався лише з моменту отримання від відповідача відповіді від 17.09.2024 разом з оскаржуваним рішенням, тому вважає, що позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду з поважних причин та просить поновити такий строк.

Вирішуючи вказану заяву суддя зважає на таке.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені Кодексом адміністративного судочинства України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом - проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З огляду на матеріали додані до позовної заяви оскаржуване податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачем на адресу позивача засобами поштового зв`язку, але не було вручено, на той час особа, уповноважена на отримання кореспонденції товариства перебувала у щорічній основній відпустці з 12.02.2024 по 06.03.2024. Оскаржуване податкове повідомлення-рішення ухвалено на підставі акта документальної позапланової невиїзної перевірки. Після того, як позивач дізнався про існування податкового боргу, який визначений в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, позивач 10.09.2024 за №10/09 звернувся до відповідача з проханням надати Акт перевірки від 23.01.2024 №1101/Ж5/25-01-07-06 та податкове повідомлення-рішення від 15.02.2024 №2593/Ж10/25-01-07-06 з доказами направлення кореспонденції на адресу позивача, у зв`язку з тим, що по місцю реєстрації позивач не знаходиться, з причини пошкодження офісних приміщень під час бойових дій. Таким чином, позивач дізнався про оскаржуване податкове повідомлення-рішення лише з моменту отримання відповіді на запит від 17.09.2024.

У даному випадку, необхідно зауважити на рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», згідно якого правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

В рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13.01.2000 та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зважає на те, що до вересня 2024 року позивач не міг знати про існування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. За таких обставин суд визнає причини пропуску строку звернення до суду з позовом поважними.

Враховуючи наведене, зважаючи на поважність причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду.

Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, вона відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, вказану позовну заяву належить розглядати за правилами адміністративного судочинства і її подано з дотриманням правил підсудності.

При ознайомленні з позовною заявою суддя встановила, що позивач пред`являє вимоги, які згідно із частиною 6 статті 12 КАС України належать до справ незначної складності (пункт 20 частини 1 статті 4; частина 2 статті 12 КАС України), та відповідно до частини 1 статті 257, частини 5 статті 262 КАС України потрібно розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі відсутні.

Керуючись статтями 12, 160, 161, 171, 257262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Поновити позивачу строк звернення до суду з позовом.

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Встановити відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Встановити відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, копія якого одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 262, частина 1 статті 259 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 12 частини 9 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду справи за місцезнаходженням суб`єкта владних повноважень - повідомити про наявні в суді матеріали, які підлягають врученню суб`єкту владних повноважень як стороні, та про можливість їх отримання лише безпосередньо у суді.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо розгляду даної справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://adm.cn.court.gov.ua/sud2570/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ольга ТКАЧЕНКО