Справа № 320/17250/21
Суддя: Карпушова Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів Кобаля М.І., Файдюка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

22.12.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення січень 2008 року у розмірі 64 438 гривень 41 коп;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення січень 2008 року у розмірі 64 438 гривень 41 коп.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що відповідачем протиправно не проводилась йому індексація грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 у частині ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Зазначає, що під час вирішення адміністративних спорів на суд покладається обов`язок по здійсненню перевірки правильності наданого сторонами та підтвердженого відповідними доказами розрахунку належних до виплат сум індексації грошового забезпечення, при цьому такий розрахунок може бути поданий як Позивачем, так і Відповідачем по справі.

Під час звернення до адміністративного суду з цим позовом Позивачем як письмовий доказ було надано до суду аудиторську довідку-розрахунок від 26.10.2021, складеною на замовлення Позивача ТОВ «Юрек-Аудит», яка включена до Реєстру аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності за №1385 та має право надавати аудиторські послуги, проте в порушення зазначених норм процесуального законодавства судом першої інстанції вказаний розрахунок індексації грошового забезпечення судом не досліджувався, належної оцінки вказаному доказу суд не надав, у рішенні від 30.03.2022 суд жодних мотивів прийняття або відхилення даного доказу по справі не навів.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цієї справи.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, рішення суду в частині задоволених вимог не оскаржував.

Відповідно до статті 311 КАС України, апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2022 року за клопотанням ОСОБА_1 провадження у справі №320/17250/21 зупинено до звільнення ОСОБА_1 з військової служби або до закінчення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 грудня 2024 року за клопотанням ОСОБА_1 провадження у справі №320/17250/21 поновлено.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_4 , виданим Первомайським МВ УМВС України в Миколаївській області 18.08.2009 (а.с. 20).

Позивач з 22.08.2016 по 26.07.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується копіями витягу з наказів Командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.08.2016 №174, від 26.07.2019 №171 (а.с. 9-10).

Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим 03.04.2017.

У липні 2021 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання інформації щодо розмірів нарахованого та фактично виплаченого позивачеві грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 26.07.2019.

У відповідь на вказаний запит про надання інформації, відповідач надав витяги з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачеві за 2016-2019 роки.

Як убачається з витягів з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення позивачеві, у період з 22.08.2016 по 28.02.2018 включно військовою частиною індексація грошового забезпечення не виплачувалась.

Надалі, позивач, з метою отримання інформації щодо розміру невиплаченої військовою частиною НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення за вказаний період, звернувся до аудиторської фірми ТОВ «ЮрекАудит».

Згідно з аудиторською довідкою-розрахунком від 26.10.2021 сума не нарахованої відповідачем індексації грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року становить 64438, 41 грн.

Позивач, не погодившись із бездіяльністю відповідача та взявши за основу розрахунок аудиторської фірми, звернувся із даним позовом до суду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991 №1282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статей 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, з наступними змінами та доповненнями (далі - Порядок №1078).

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (з 01.01.2016р. - 103 відсотка).

Пунктом 4 Порядку № 1078 встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексується, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговість його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

З аналізу наведених вище нормативно-правових актів, вбачається що на підприємства, установи, організації незалежно від форм власності покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.

Відповідно до пункту 11 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01.01.2016 року у зв`язку із змінами, внесеними згідно з постановою КМ №77 від 11.02.2016 року; до 01.01.2016 року поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсотка). Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Пунктом 2 Порядку №1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, серед іншого, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Оплата праці, у тому числі працюючим пенсіонерам, грошове забезпечення, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, допомога по безробіттю, що надається залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

У разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (пункт 5 Порядку №1078).

Згідно з підпунктом 2 пункту 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні.

Окрім того, звільнення особи з військової служби жодним чином не позбавляє права на отримання виплат, на які вона має право, проте не отримувала їх під час проходження служби за незалежних від неї обставин.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07.08.2019 у справі №825/694/17.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Нормами Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено здійснення індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Індексація грошового забезпечення за своєю суттю є державною гарантією щодо оплати праці, метою якої є підвищити грошові доходів громадян для компенсації подорожчання/зростання споживчих товарів і послуг внаслідок інфляції. Проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення) є обов`язком підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, у разі коли індекс споживчих цін перевищив поріг індексації.

Судом встановлено, що у період проходження позивачем військової служби, індексація його грошового забезпечення за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 не нараховувалася та не виплачувалася, що свідчить про протиправну бездіяльність, оскільки будь-які дії стосовно вказаних виплат не вчинялися. При цьому, суд наголошує, що відповідачем не доведено відсутність обставин, передбачених статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог за період з 22.08.2016 по 28.02.2018 щодо права позивача на отримання індексації грошового забезпечення, тому їх задоволення судом першої інстанції є правильним.

Разом з тим, відповідно до пункту 5 Порядку №1078 в редакції, що вступила в силу з 01.12.2015 року, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Схема посадових окладів осіб військовослужбовців Збройних Сил України затверджена постановою КМ України № 1294 від 07.11.2007, яка набрала чинності з 01.01.2008.

Після прийняття КМ України постанови № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став березень 2018 року.

На законодавчому рівні розмір посадового окладу військовослужбовців був встановлений у січні 2008 року (постанова КМ України № 1294 від 07.11.2007р. «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб») та в подальшому такий був змінений (зріс) у березні 2018 року (постанова КМ України № 704 від 30.08.2017р. «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»).

Таким чином, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців, зокрема за період 22.08.2016 по 28.02.2018, повинен бути січень 2008 року, водночас всі інші місяці у даному проміжку часу не можуть бути базовими для нарахування індексації, оскільки у проміжку січня 2008 року - березня 2018 року посадові оклади військовослужбовців, з яких вираховується індексація, залишалися незмінними.

Тобто з 01.01.2016 року базовим місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Варто також наголосити, що зміна розміру доплат, надбавок та премій не впливає на початок обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації, якщо не підвищується посадовий оклад.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач, починаючи з 01.01.2016 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені порядком №1078.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року має застосовуватись січень 2008 року.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову в частині застосування до спірного періоду базового місяця - січень 2008, та відніс ці вимоги до дискреційних повноважень.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Як слідує з положень Рекомендації Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає позовні вимоги позивача в частині застосування базового місяця - січень 2008 року у період з 22.08.2016 по 28.02.2018 для проведення індексації грошового забезпечення такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, у даній справі позивач просив суд зобов`язати Відповідача нарахувати та виплати Позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації січень 2008 року у розмірі 64 438 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 41 коп.

Так, у разі, якщо Позивачем під час подання адміністративного позову заявляється до Відповідача розрахована позовна вимога майнового характеру, яка підлягає грошовій оцінці, суд зобов`язаний за наявності можливості перевірити розрахунок розміру такої вимоги майнового характеру у разі якщо такий розрахунок підтверджений належними та допустимими доказами по справі.

Пленум Верховного суду України у постанові від 24,12.1999 №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» постановив, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню (абзац 5 пункту 6).

З метою надання суду можливості перевірки розрахунку невиплаченої Відповідачем індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно Позивачем під час подання адміністративного позову було надано копії витягів з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2016-2018 роки та аудиторська довідка-розрахунок від 26.10.2021.

Однак, в суд першої інстанції не прийняв даний аудиторський розрахунок як належний доказ та відмовив позивачу в позові в цій частині, з чим колегія суддів не погоджується з тих підстав, що дане рішення суду може мати наслідком неповне (часткове) відновлення права Позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно у зв`язку з невірним розрахунком та виплатою Відповідачем розміру такої індексації, що у свою чергу не сприятиме повному відновленню порушеного права Позивача шляхом виконання судового рішення без вчинення певних додаткових дій.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем як письмовий доказ було надано до суду аудиторську довідку-розрахунок від 26.10.2021, складеною на замовлення Позивача ТОВ «Юрек-Аудит», яка включена до включена до Реєстру аудиторів та суб`єктів аудиторської діяльності за №1385 та має право надавати аудиторські послуги.

Розрахунок аудитором невиплаченої Відповідачем Позивачу індексації грошового забезпечення здійснювався на підставі витягів з розрахунково-платіжних відомостей на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за 2016-2018 роки.

Відповідно до вказаної довідки-розрахунку від 26.10.2021 розмір належної до виплату Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно становить 64 438 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять вісім) грн. 41 коп.

Але, судом вказаний розрахунок індексації грошового забезпечення судом не досліджувався, належної оцінки вказаному доказу суд не надав, у рішенні від 30.03.2022 суд жодних мотивів прийняття або відхилення даного доказу по справі не навів.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує національні суди обгрунтовувати свої рішення (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі «Котенко та інші проти України»).

Надана Позивачем як письмовий доказ по справі аудиторська довідка- розрахунок від 26.10.2021 має критичне значення для правильного вирішення даного публічно-правового спору, оскільки обґрунтовує розмір належної до виплати Позивачу індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації - січень 2008 року, що є предметом доказування в межах даної адміністративної справи, тому не дослідження, не наведення обґрунтування прийняття/відхилення судом наданої Позивачем аудиторської довідки- розрахунку від 26.10.2021 в межах адміністративної справи №320/17250/21 свідчить про порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у суду повноважень на здійснення розрахунку належних до виплати Позивачу сум індексації грошового забезпечення, однак, з огляду на завдання адміністративного судочинства, під час вирішення адміністративних спорів на суд покладається обов`язок по здійсненню перевірки правильності наданого сторонами та підтвердженого відповідними доказами розрахунку належних до виплат сум індексації грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1. ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

За приписами ч.1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, зазначений вище розрахунок може бути поданий як Позивачем, так і Відповідачем по справі.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, необхідним є апеляційну скаргу задовольнити, рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. скасувати та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.

Розподіл судових витрат.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 березня 2022 р. - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) в частині не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення січень 2008 року у розмірі 64 438 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 41 коп.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 22 серпня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно з урахуванням базового місяця для проведення індексації грошового забезпечення січень 2008 року у розмірі 64 438 (шістдесят чотири тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 41 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та подальшому оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.1 ст.263, п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий-суддя: О.В. Карпушова

Судді: М.І. Кобаль

В.В. Файдюк