Справа № 520/26139/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 грудня 2024 року № 520/26139/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , в якому просив суд:

--визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення №0/50253/2420, яке прийняте 05.09.2024 Головним управлінням Державної податкової служби у Харківській області відповідно до якого фізичної особі підприємцю ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 визначена сума податкового зобов`язання у розмірі 8350,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 835,00 грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження у справі.

Дослідивши надані матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 є фізичною особою підприємцем та здійснюю свою діяльність у сфері права (КВЕД 69.10), перебуваю на обліку в органах ДПС як платник податків з 2001 року та є платником єдиного податку III групи.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених ПКУ, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (п.п. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49 ПКУ).

При цьому, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем (п. 49.20 ст. 49 ПКУ).

Граничний термін подання податкової декларації платниками єдиного податку III групи за 1 квартал 2024 року - 10 травня 2024 року (п. 294.1 ст. 294 глави 1 Розділу XIV ПКУ).

Платники єдиного податку третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал (п. 295.3 ст. 295 ПКУ).

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем (абзац тринадцятий п. 57.1 ст. 57 ПКУ).

Сплата єдиного податку платниками третьої групи (крім електронних резидентів (е-резидентів) здійснюється за місцем податкової адреси (п. 295.4 ст. 295 ПКУ).

07 травня 2024 року на виконання зазначених вимог Податкового Кодексу України, Платник податків заповнив у своєму електронному кабінеті Декларацію платника єдиного податку III групи за І квартал 2024 року на підставі попередній поданої Декларації за 2023 рік.

У Декларації за 2023 рік у р. 13 (Нараховано за попередній звітній (податковий) період (значення рядка 13 декларації попереднього звітного (податкового) періоду) Платником податків була зазначена сума 8500,00 грн.

З урахуванням того, що Декларацію за І квартал 2024 року позивач заповнював на підставі заповнених даних Декларації попередніх періодів - Декларації за 2023 рік (є така спеціальна функція в електронному кабінеті платника податків), я допустив методологічну помилку та залишив суму «8500,00» зазначену у попередній Декларації значення рядка 13 замість «0,00»

При цьому, Платник податків вірно визначив податкове зобов`язання у розмірі 8350,00 грн., у рядку 12 у розмірі 8350,00 яке Платником податків, 07.05.2024, тобто у законодавче встановлені строки було сплачено відповідно до платіжної інструкції 0.0..1.

Подана 07.05.2024 податкова Декларація за І квартал 2024 з методологічною помилкою була прийнята Контролюючим органом.

У подальшому при перевірці заповнення поданої Декларації Платник податків самостійно виявив зазначену помилку та створив нову декларацію виключивши з рядка 13 попередньо залишену суму «8500,00» та надіслав Контро`люючому органу. Однак, відповідно до квитанції №2 зазначену декларацію Контролюючим органом прийнято не було.

12.06.2024 року Контролюючим органом була проведена камеральна перевірка фізичної особи підприємця ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_2 про що був складений АКТ №26801/20-40-24-20-06 відповідно до якого було встановлено, що в податковій декларації виявлена методологічна помилка, порушені вимоги пункту 54.1 статті 54 Кодексу а саме: не визначено сума податкового зобов`язання по єдиному податку, що призвело до заниження суми податкового зобов`язання, яке підлягає сплаті до бюджету, на суму 8350,00 гривні.

При цьому вже у висновках складеного АКТУ Камеральної перевірки №26801/20-40- 24-20-06 від 12.06.2024 показників податкової декларації платника єдиного податку за І квартал 2024 року фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 встановлено порушення вимог пункту 54.1 статті 54, а саме:не визначена сума податкового зобов`язання по єдиному податку, що підлягає сплаті до бюджету, в результаті чого занижено єдиний податок .

05.09.2024 за №0/50253/2420 ГУ ДПС в Харківській області винесено податкове повідомлення рішення, відповідно до якого фізичної особі підприємцю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) визначена сума податкового зобов`язання у розмірі 8350,00 грн. та застосовані штрафні санкції у розмірі 835,00 грн.

Позивач вважає що вказане рішення є незаконним, а тому підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки

і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Однією із основних функцій контролюючих органів є податковий контроль, який в п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Способи здійснення податкового контролю визначені в п. 62.1 ст. 62 ПК України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин (пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПКУ).

Пунктом 75.1 ст.75 ПКУ передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

судом встановлено, що відповідно до реєстраційних даних ІС «Податковий блок» фізична особа підприємець ОСОБА_1 значиться на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області, (Київський р-н м. Харкова ) та включений до Реєстру платників єдиного податку з 01.01.2016 платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5%.

ФО-П ОСОБА_1 07.05.2024 подано податкову декларацію платника єдиного податку за І квартал 2024 рік (від 07.05.2024 № ).

На підставі підпункту 75.1.1, пункту 75.1 статті 75, статті. 76, статті 86 ПКУ, проведено камеральну перевірку зазначеної декларації.

Камеральною перевіркою встановлено, що рядок 13 Податкової декларації за І квартал 2024 року повинен бути у значенні «0» замість 8500,00 гривень. Податкові зобов`язання у розмірі 8350,00 грн. зазначаються в рядках 14.1 та 14 Декларації замість «0».

Отже, методологічні помилки при заповненні податкової декларації є порушенням п.54.1 ст. 54 ПКУ, а саме: не визначена загальна сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного (податкового) періоду в розмірі 8350,00 гривень.

Слід зазначити, що згідно з п.75.1 ст. 75 ПКУ камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Відповідно до ч.3 п.75.1.1. ст.75 ПКУ предметом камеральної перевірки також є своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Подібні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 826/1975/17 а саме:

Системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

Отже, з метою недопущення втрат бюджету через ухилення від оподаткування,що є не допустимою обставиною, особливо в умовах правового режиму воєнного стану, коли саме за рахунок податкових платежів формується більша частина доходів, з яких першочергово кошти спрямовуються на виплати соціально незахищеним верствам населення, податковий орган, у порядку пп.54.3.2, п.54.3 ст.54 ПКУ самостійно визначив суму, грошового зобов`язання, передбаченого ПКУ.

За результатами зазначеної перевірки 12.06.2024 року складений Акт про результати камеральної перевірки податкової декларації платника єдиного податку за № 26801/20-40-24-20-06 (направлено поштою 12.06.2024) платником отримано особисто 17.06.2024.

ПВстановлено, що пзивач свої заперечення та додаткові документи і пояснення на акт камеральної перевірки від 12.06.2024 № 26801/20-40-24-20-06 до Головного управління ДПС у Харківській області не надавав.

За результатами камеральної перевірки, що оформлені актом від 12.06.2024 № 26801/20-40-24-20-06, згідно з п. 54.3 ст. 54 ПКУ Головним управлінням ДПС у Харківській області сформовано ППР за формою «Р» від 05.09.2024 року № 0/50253/2420 в якому збільшено податкове зобов`язання на 8350,00 грн. та застосовані штрафні (фінансових) санкцій у розмірі 835,00 грн. (відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 розділу II ПКУ).

ППР направлено рекомендованим листом на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, було отримано ним особисто 10.09.2024.

Суд вказує, що приписами п. 42.2 ст. 42 ПКУ передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику), що відповідає висновкам Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 580/12642/23.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що самостійно виявив помилку, створив нову декларацію та надіслав контролюючому органу. В якості підтвердження надає квитанцію №2, в якій зазначено, що «звіт подано після терміну. За вказаний період є прийняті і оброблені звіти за вказаний період» Слід зазначити, що основні організаційно правові засади обміну електронними документами між суб`єктами електронного документообігу визначені у Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 ( далі Порядок).

Пункт 2 розділу ІІ Порядку передбачає створення автором електронного документа у строки та відповідно до Порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронній та паперовій формі, із зазначенням усіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису та печатки ( за наявності), керуючись цим Порядком.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Порядку , після накладання цифрового підпису та печатки, автор документу здійснює шифрування та надсилає його до адресата протягом операційного дня (операційний день- частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг).

Після надсилання документа до контролюючого органу здійснюється його автоматизована перевірка ( п.5 розділу ІІ Порядку) у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня( п.6 розділу ІІ Порядку). Після автоматизованої перевірки формується перша квитанція , в якій зазначаються результати такої перевірки та надсилається автору протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі протягом перших двох годин наступного операційного дня (п.8 розділу ІІ порядку).

Пункт 9 розділу ІІ Порядку передбачає , що не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, формується друга квитанція, яка є підтвердженням про прийняття чи або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа (з зазначенням причини неприйняття). Друга квитанція електроне повідомлення, що формується у форматі, затвердженому в установленому законодавством порядку, програмним забезпеченням контролюючого органу (адресатом) за результатами електронної ідентифікації, обробки, перевірки обов`язкових реквізитів електронного документа та засвідчує факт і час приймання (неприймання) чи реєстрації такого електронного документа)..

Відповідно до п. 294.1 ст. 294 ПКУ податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал. Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду ( п.294.2 ст.294 ПКУ).

Першим податковим періодом для платників єдиного податку третьої групи у 2024 році є перший квартал 2024 ( з 01.01.2024 по 31.03.2024). податкова звітність за цей період відповідно до п.п. 49.18.2 п.49.18 ст.49 ПКУ повинна бути подана протягом протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу. Отже, останнім днем подання податкової декларації платника єдиного податку за І квартал 2024 року є 10 травня 2024 року.

Таким чином, вказане свідчить, що подання нової звітної декларації відбулося в неопераційний час та після граничного терміну подання податкової декларації платника єдиного податку за І квартал 2024 року.

Крім того, судом встановлено, що Позивач не скористався своїм правом надати уточнюючий розрахунок ( у разі самостійного виявлення ним помилок) у період після проведення перевірки ( оформлення акту) і до прийняття контролюючим органом рішення за наслідками такої перевірки.

Вказані висновки підтверджені Верховним Судом, викладені в постановах від 24.02.2020 у справі №440/4443/18, від 10.01.2024 у справі № 805/3164/17-а, від 28.02.2024 у справі № 420/5099/23.

Позивач звертає увагу на висновки акту камеральної перевірки від 12.06.2024 № 26801/20-40-24-20-06, де зазначено, що занижено єдиний податок на суму 30218,50 гривень. А вже у ППР зазначено сума 8350,00 гривень.

Судом встановлено, що в зазначеному акті камеральної перевірки в розділі «результати перевірки» зазначено суму на яку занижено єдиний податок в розмірі 8350,00 гривень (грошове зобов`язання, передбачене ПКУ, що самостійно визначено податковим органом в порядку пп.54.3.2, п.54.3 ст.54 ПКУ). Крім того, у розділі «висновки» після описової частини є розрахунок штрафної санкції, що передбачена п.123.1 ст. 123 ПКУ( 10% від суми заниження податкового зобов`язання). Її розмір становить 835,00 гривень.

Також встановлено, що зазначена в акті перевірки в розмірі 30218,50 грн. є технічною помилкою, допущеною при складанні акту від 12.06.2024 № 268001/20-40-24-20-06 та не вплинула на висновки акту та розмір штрафної санкції.

Суд звертає увагу, що допущена контролюючим органом технічна помилка не призвела до порушення прав особи та не спростувала факту вчинення нею правопорушення, а також не вплинула на розмір застосованого штрафу, то така помилка не може бути самостійною підставою для скасування результатів перевірки.

Дана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.07.2020 у справі № 808/353/17.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з боку контролюючого органу відсутні дії, які порушують права або інтереси платника податків, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно- правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тлумачення змісту цієї норми процесуального закону було викладено Верховним Судом у постанові від 07.11.2019 по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де вказано, що обов`язковою умовою визнання протиправним волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав та інтересів та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Суд вказує, що Позивач відповідних доказів в позовній заяві не навів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення позову не вбачається.

Суд вказує, що згідно з вимогами ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина,її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.