Справа № 456/4753/24
Суддя: Сас С. С.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/4753/24
Провадження № 2-а/456/62/2024
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Саса С. С.

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України, інспектора 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Канарської Христини Романівни про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевчук В.С. звернувся до суду із позовом та просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2892202 від 23.08.2024 року винесену інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Канарською Х.Р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 23.08.2024 року відповідачем інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенантом поліції Канарською Х.Р. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовано не в автоматичному режимі серія ЕНА №2892202. Із даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400,00 грн. за те, що він 23.08.2024 р. о 01 год. 39 хв. в м. Львів по вул. Кульпарківська, 93, керуючи ТЗ на перехресті вулиць Кульпарківська-Садова проїхав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та є особою, який позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Рівненського міського суду від 24.06.2024 року, чим порушив п. 2.1.а.ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

Представник позивача вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Інспектор поліції вказує про те, що позивач 23.08.2024 р. о 01 год. 39 хв. в м. Львів, рухаючись по вул. Кульпарківська, 93, порушив вимоги п. 2.1.а. ПДР, а саме проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора та є особою, позбавленою права керування транспортними засобами.Однак, з вказаними твердженням інспектора поліції щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, останній категорично не погоджується, оскільки керуючи автомобілем, не вчиняв будь-яких порушень правил дорожнього руху, зокрема порушень вимоги проїзду на заборонений червоний сигнал світлофора та не був особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, оскільки рішення Рівненського міського суду від 11.06.2024 року про позбавлення позивача права керування транспортними засобами було оскаржене у встановленому законом порядку та не набрало законної сили.Позивача було зупинено працівниками патрульної поліції з невідомих для нього причин. Позивач намагався довести працівникам поліції про відсутність у його діях складу правопорушення, оскільки впевнений, що діяв відповідно до правил дорожнього руху, так як постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року по справі №569/18139/23 не набрала законної сили, оскільки позивачем подано апеляційну скаргу на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року по справі №569/18139/23 до Рівненського апеляційного суду, а відтак рішення щодо позбавлення позивача права керування транспортними засобами є передчасним.В свою чергу працівники поліції не з`ясувавши фактичні обставини справи, які б свідчили про склад правопорушення, не навівши жодних доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, та не з`ясувавши усіх необхідних відомостей про позивача, в силу порушення процесуальних прав позивача при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винесли незаконну постанову, якою обмежили позивача у належному розгляді справи, мотивуючи це відсутністю часу. Тому постанова серії ЕНА №2892202 є насамперед такою, що базується на невірних та спотворених обставинах події, без належних доказів та всупереч основним засадам діяльності правоохоронних органів.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України в судове засідання не з`явився, однак подав до суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Покликається на те, що інспектор чітко спостерігав факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення оскаржуваної постанови. В ході патрулювання поліцейськими Управління було помічено транспортний засіб, яким керував позивач, після чого був зупинений Інспектором Управління.Після зупинки транспортного засобу посилаючись на статті 278, 279 КУпАП та Інструкцію «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, було дотримано процедури підготовки та розгляду справи по факту вчиненого правопорушення. Інспектором Управління було з`ясовано всі необхідні обставини та вирішено питання для початку розгляду справи. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395 від 07.11.2015, з дотриманням вимог пункту 9, а саме, було оголошено, яка справа розглядається з посиланням на пункти ПДР України. В ході спілкування та перевірки особи позивача, інспекторами Управління встановлено, що відповідно до постанови судді Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року у справі №569/18139/24 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на строк один рік. В адміністративному позові позивач зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови він фактично не був позбавлений права керування транспортним засобом, оскільки постанова не вступила в законну силу та ним подано апеляцію. Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року в справі № 569/18139/24 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Відповідно до п.5 резолютивної частини даного рішення: постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд. Цитуючи дану постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 у якій позивача визнано винним за ч.1 ст.130 КУнАП, встановлено також, що позивач на розгляд справи за викликом суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за місцем проживання, вказаним у протоколі про адміністративні правопорушення, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, а тому у відповідності до ст.268 КпАП України суд розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На момент зупинки транспортного засобу під керуванням позивача 23 серпня 2024 року, постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року набрала законної сили24.06.2024 року. Оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, а тому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Відповідач інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Канарська Х.Р. в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2892202 від 23.08.2024, винесеної інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Канарською Х.Р. вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень.

Із постанови вбачається, що 23.08.2024 року о 01:39 год. в м. Львів по вул. Кульпарківська, 93, ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Тесла» н.з. НОМЕР_1 на перехресті вулиць Кульпарківська-Садова проїхав регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора та є особою, який позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Рівненського міського суду від 24.06.2024 року, чим порушив п. 2.1.а.ПДР - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортним засобом.

З постанови Рівненського міського суду від 11.06.2024 року у справі №569/18139/23 вбачається, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд. Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

З апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука В.С. на постанову Рівненського міського суду від 11.06.2024 року у справі №569/18139/23 вбачається, що дана апеляційна скарга була отримана Рівненським міським судом Рівненської області 20.06.2024 року, що підтверджується відміткою суду.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 06.11.2024 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевчука Віктора Сергійовича залишено без задоволення, а постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова Рівненського міського суду Рівненської області від 11.06.2024 року набрала законної сили 06.11.2024 року.

Тому суд вважає, що посилання інспектора поліції Канарської Х.В. в оскаржуваній постанові серії ЕНА№ 2892202 від 23.08.2024 на те, що позивач ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортним засобом на підставі рішення Рівненського міського суду від 24.06.2024 року є помилковим.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зокрема, судом береться до уваги п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, згідно якого зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 238 і 284 КУпАП. У ній, зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Позивач звертаючись до суду з позовом вказує, що під час керування транспортним засобом 23.08.2024 року о 01:39 год. в м. Львів по вул. Кульпарківська, 93, він не допускав жодних порушень, в тому числі і вимог п.2.1.а ПДР України.

Належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, відповідачами суду не надано.

Така правова оцінка щодо належності доказів у справі висловлена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Також, з урахуванням рішення ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» суд зазначає, що у випадку, коли викладена в протоколі, постанові фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, та які, в свою чергу, стверджували про вчинення позивачем вищеописаного адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачами не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП та не спростовано позицію позивача, а також судом не отримано доказів, які б свідчили про правомірність винесення рішення відповідачем.

Таким чином, суд приходить до висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП є безпідставним, а тому постанова у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №2892202від 23.08.2024 є протиправною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2892202від 23.08.2024 року винесену інспектором 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Канарською Христиною Романівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20400 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя С. С. Сас