Справа № 420/3662/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 420/3662/23

адміністративне провадження № К/990/46204/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому заявлено вимоги Державній міграційній службі України, а саме:

- визнання протиправним та скасування рішення № 133-22 від 17 жовтня 2022 року про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язання прийняти рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту стосовно ОСОБА_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року, відмолено у задоволенні позовних вимог.

17 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку позивач надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 19 листопада 2024 року касаційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

27 листопада 2024 року засобами поштового зв`язку позивач повторно надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність відмови в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій, скаржник посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що висновки суду першої та апеляційної інстанції не відповідають обставинам справи, винесені з неправильним застосуванням норм матеріального, а саме статті 1 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту", та порушенням норм процесуального права, а саме статей 90 та 242 КАС України, без врахування подібних правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 826/9204/18, від 04 листопада 2022 року у справі № 826/16066/18 та від 12 березня 2020 року у справі №520/7064/19.

Разом з цим скаржник в касаційній скарзі далі посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій застосували норми права без урахуванні висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року у справі № 260/196/19, від 31 січня 2020 року у справі № 420/5193/18, від 30 серпня 2021 року у справі №520/11435/2020.

Разом з цим заявник касаційної скарги також посилається на пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що суди порушили норми процесуального законодавства, що виражається у недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, що в свою чергу слугувало винесенню передчасних рішень.

Перевіривши викладені доводи, Верховний Суд звертає увагу скаржника, що ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2024 року, якою касаційну скаргу повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, була вже надана оцінка Судом щодо викладених заявником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Проте, подаючи повторно касаційну скаргу з тих же підстав та, відповідно до відомостей з комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», з продубльованим їх обґрунтуванням, виснується, що скаржник проігнорувала викладені Верховним Судом в ухвалі від 19 листопада 2024 року причини повернення касаційної скарги, що свідчить про формальний підхід до оформлення вже цієї касаційної скарги, що своєю чергою свідчить про недоведеність заявником наявності підстав для відкриття касаційного провадження, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, скаржником не викладені передбачені статтею 328 КАС України підстави, за яких оскаржувані судові рішення можуть бути переглянуті судом касаційної інстанції на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України та пункту 4 частини четвертої статті 328 КАС України у взаємозв`язку з пунктом 1 частини другої статті 353 КАС України, тому касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.

Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Державної міграційної служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

3. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяС.А. Уханенко