Справа № 340/5401/24
Суддя: М.Я. САВОНЮК
Дата ухвалення: 2024-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5401/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі позивач) звернулося до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач), у якому просить:

- стягнути із ОСОБА_1 податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 12158,90 грн на користь Кропивницької міської територіальної громади.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що за відповідачем рахується узгоджений податковий борг на загальну суму 12158,90 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, який нарахований за 2022 рік. Відповідачем самостійно у встановлені законом терміни суми грошових зобов`язань у повному обсязі сплачені не були, надіслана податкова вимога не виконана, а тому податковий орган звернувся про стягнення податкового боргу в судовому порядку.

З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач правом на подання суду відзиву на позовну заяву не скористався. Жодних заяв, повідомлень про причини такого неподання, їх поважності та/або неможливості подання у строк, встановлений судом, від відповідача на адресу суду (у тому числі електронну) не надходило.

Ухвала суду від 03.09.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження була надіслана відповідачу за податковою адресою платника податків: " АДРЕСА_1 " та за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру (відповідь №745427 від 19.08.2024): « АДРЕСА_2 ".

17.09.2024 конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №765, яким було надіслано копію вказаної ухвали позивачу, повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Також, 11.11.2024 на адресу суду повернувся конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №763, яким було надіслано позивачу копію ухвали суду від 03.09.2024 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача, з відміткою від 09.11.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Судом було повторно надіслано позивачу ухвалу суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру: «Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Комунальна, будинок 1"

26.11.2024 конверт із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором №581, яким було повторно надіслано копію вказаної ухвали позивачу, повернувся на адресу суду з відміткою від 24.11.2024 «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно із частиною шостою статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до частини 11 статті 126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Суд наголошує, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «за закінченням терміну зберігання», «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Аналогічне правозастосування міститься в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17.01.2024 №807/897/16, від 23.11.2023 у справі № 215/7312/20, від 27.06.2023 у справі № 160/23260/21, від 22.03.2023 у справі № 640/14827/19, а також ухвалі від 14.08.2023 у справі № 200/579/23.

Відтак, судом вжито достатніх необхідних законодавчо встановлених заходів щодо належного вручення позивачу ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження.

За таких обставин, суд у відповідності до вимог частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Будь-яких клопотань від учасників справи не надходило.

03.09.2024 ухвалою Кіровоградського окружного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є платником податків і зборів, встановлених Податковим кодексом України.

Відповідно до інтегрованої картки платника податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості встановлено, що за позивачем обліковується податковий борг у сумі 12158,90 грн (а.с. 10).

Заборгованість по платежу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у розмірі 12158,90 грн виникла у зв`язку із несплатою узгодженого грошового зобов`язання, нарахованого згідно податкових повідомлень-рішень від 24.11.2023 форми «Ф» :

-№0-1123- НОМЕР_1 у сумі 4988,75 грн, термін сплати по якому настав 15.03.2024 (а.с. 8);

-№0-1123-UA0014072 у сумі 3607,50 грн, термін сплати по якому настав 15.03.2024 (8);

-№0-1123- НОМЕР_1 у сумі 3562,65 грн, термін сплати по якому настав 15.03.2024 (а.с. 9).

Вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному та/чи судовому порядку не оскаржувались, доказів іншого відповідачем не надано.

14.05.2024 позивач оформив на ім`я відповідача податкову вимогу №0-1128 (форма "Ф") на суму 12158,90 грн, яка була направлена йому засобами поштового зв`язку (поштове відправлення №000) (а.с. 11, 12).

Зазначена податкова вимога в адміністративному або судовому порядку не оскаржувалась, доказів іншого не надано.

З огляду на те, що відповідач станом на день подання позову заборгованість добровільно не погасила, податковий орган звернувся до суду для того, щоб стягнути її в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає, що правові та організаційні засади у сфері справляння податків і зборів, зокрема стягнення сум узгоджених грошових зобов`язань, визначає Податковий кодекс України.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. №2755-IV (далі - Кодекс), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до приписів підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Кодексу платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п. 266.5.1 п. 266 ст. 266 Кодексу).

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

За правилами підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Кодексу визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Отже, фізичні особи, у власності яких перебувають об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, є платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначається контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, після отримання якого протягом 60 днів платник податку зобов`язаний сплатити таке податкове зобов`язання.

В силу вимог пункту 54.5. статті 54 Кодексу, якщо сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Кодексу визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1. статті 59 Кодексу, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 59.3. цієї статті, податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Судом встановлено, що 24.11.2023 податковим органом сформовано та направлено засобами поштового зв`язку за податковою адресою відповідача податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №0-1123-UA0014072 у сумі 4988,75 грн, №0-1123-UA0014072 у сумі 3607,50 грн, №0-1123-UA0014072 у сумі 3562,65 грн, якими відповідачу було нараховано суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у загальному розмірі 12158,90 грн, однак відправлення повернуто до податкового органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Кодексу платник податків - фізична особа зобов`язана визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більш однієї адреси.

Положеннями пункту 42.2 статті 42 ПК України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Згідно із пунктом 58.3 статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відтак, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання (податковою адресою) або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

З аналізу наведених норм чинного законодавства України слідує, що надіслане контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, яка відповідає даним Державного реєстру та облікової картки платника, вважається врученим також у разі неможливості вручення адресату такого відправлення після проставлення поштовим органом відповідної відмітки з датою та причиною невручення.

Крім того, згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові від 23.05.2022 у справі №810/3116/18 документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

З урахуванням наведеного, та положення пункту 56.17 статті 56 Кодексу дана сума є узгодженою.

14.05.2024 податковим органом сформовано і направлено за податковою адресою відповідача податкову вимогу №0-1128 (форма "Ф") на суму 12158,90 грн, яка була направлена йому засобами поштового зв`язку (поштове відправлення №000), однак відправлення повернуто до податкового органу з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Поряд з цим, враховуючи положення абзацу другого пункту 42.5 статті 42 Кодексу, суд приходить до висновку, що податкова вимога форми "Ф" від 14.05.2024 №0-1128 вважається такою, що вручена відповідачу.

Оскільки після виставлення такої вимоги сума податкового боргу відповідачем не погашалася, підстав для виставлення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення вважається дотриманою.

Станом на день розгляду справи судом, податковий борг відповідача у загальній сумі 12158,90 грн повністю підтверджено і доказів сплати чи часткового погашення заборгованості зазначеної вище суми податкового боргу відповідачем суду не надано.

За правилами підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Кодексу контролюючі органи мають право, в тому числі, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

В свою чергу, згідно пункту 41.1. статті 41 Кодексу контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що суму заборгованості у розмірі 12158,90 грн відповідач у встановлені законодавством строки не сплатив, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 241 246, 250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 12158,90 грн (дванадцять тисяч сто п`ятдесят вісім грн 90 коп.) на користь Кропивницької міської територіальної громади за наступними реквізитами: отримувач: ГУК у Кіров.обл./тг мКропивн/18010300; банк отримувача: Казначейство України; МФО: 899998; ЗКПО банка: 37918230; рахунок: UA0011567; код платежу: ; назва податку: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості; призначення платежу: *;140;РНОКПП; погашення податкового боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2024 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Головне управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (, Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Велика Перспективна, 55, 25006).

Відповідач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ).

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК