Справа № 500/5624/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5624/24

05 грудня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., представника позивача - Лелікова С.О., представника відповідача - Чайківської М.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (далі ГУ ДПС у Тернопільській області, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2024 №5 та №5.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в 2023 році не отримував дохід від інших не встановлених фізичних осіб на не означений електронний платіжний засіб, та відповідно не мав обов`язку з декларування, але вказане не визнає контролюючий орган в особі Відповідача, який нарахував недоїмки та штрафи безпідставно, базуючись на не перевіреній без доказовій інформації. При цьому безпідставно донараховані недоїмка та штрафи безпосередньо стосується майнових прав Позивача, які порушуються Відповідачем.

З огляду на вищенаведене, вважає оскаржувані ППР протиправними та такими, що підлягають скасуванню, тому звернувся із цим позовом до суду.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 22.10.2024.

Відповідач 08.10.2024 подав відзив на позов. Представник відповідача у відзиві на позов заперечила позовні вимоги та у їх задоволенні просила відмовити. Зазначила, що перевіркою правильності визначення суми податку на доходи фізичних осіб, яка підлягає сплаті платником податку, встановлено, що ФО ОСОБА_1 декларацію про майновий стан та отримані доходи за 2023 рік до ГУ ДПС у Тернопільській області подав, але відомості у п.10.13 розділу ІІ. «Доходи, які включаються до загального річного оподаткованого доходу» занизив, згідно повідомлення НБУ, надісланого листом від 20.03.2024 №24-0006/21625/БТ (вх. ДПС №22529/5 від 22.03.2024), ОСОБА_1 у 2023 році отримував значні суми грошових переказів від фізичних осіб з використанням електронних платіжних засобів (далі - ЕПЗ) (р2р-платежі) у сумі 391 288,0 грн. та пояснень гр. ОСОБА_1 від 01.04.2024 (вх. №133754/6 від 01.04.2024) та від 29.05.2024 (вх. №21434/6-1918 від 29.05.2024).

З врахуванням наведено, контролюючим органом оскаржуваними ППР було збільшено суму грошового зобов`язання на 69711,84 грн та також застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17427,96 грн по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами та збільшено суму грошового зобов`язання на 5809,32 грн по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем військовий збір а також нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1452,33 грн.

Вважає, що ГУ ДПС у Тернопільській області діяло виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Протокольною ухвалою суду від 22.10.2024 оголошено перерву до 19.11.2024 та здійснено виклик в наступне засідання позивача або запропоновано позивачу надати письмові пояснення з приводу походження коштів, які поступали на його картковий рахунок.

Від позивача 12.11.2024 на адресу суду надійшли письмові пояснення, у яких він зазначив, що на його картковому рахунку були виключно особисті кошти, зокрема, при переведенні коштів з одного банку до іншого або гроші власні, за які він придбавав криптовалюту та які пізніше повертав та конвертував у гривню. Декларацію подав через наполегливість податківців, дохід був задекларований формально без жодних на то підстав.

Ухвалою суду від 19.11.2024 процесуальний строк розгляду справи продовжено до 24.12.2024, у відповідача витребувано належним чином завірені копії пояснень позивача, які він надавав інспектору ГУ ДПС в Тернопільській області при проведенні перевірки та встановлено процесуальні строки для сторін для подання доказів та ознайомлення та подання заперечень.

Представник відповідача 27.11.2024 долучила до матеріалів справи копії пояснень ОСОБА_1 від 01.04.2024 та від 29.05.2024.

В судових засіданнях предстаник позивача позовні вимоги підтримав повністю з мотивів викладених у відзиві на позов. Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову, з мотивів викладених у відзиві на позов.

Заслухавши вступні слова представників сторін, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області проведено документальну невиїзну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023.

Результати перевірки оформлено актом від 31.07.2024 №9534/19-00-24-05/ НОМЕР_1 .

В акті перевірки зазначено, що перевіркою правильності визначення загального річного оподаткованого доходу фізичної особи платника податку за період з 01.01.2023 по 31.12.2023, відображеного в додатку ІІ «Доходи, які включаються до загального річного оподаткованого доходу» Податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, встановлено його заниження на 387288,0 грн.

Відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податку ОСОБА_1 протягом 2023 року отримував доходи, які згідно з Кодексом підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податку в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).

Контролюючий орган в акті перевірки зазначив, що згідно з інформації Національного банку України (далі - НБУ), отриманого листом ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року фізична особа - платник податку ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував інші доходи та з яких не сплачено податок.

У висновках акту зазначено, що позивач у 2023 році отримував значні суми грошових переказів від фізичних осіб з використанням електронних платіжних засобів (далі - ЕПЗ) "р2р-платежів".

Встановлено порушення:

- підп. 164.1.1 п. 164.1 ст. 164, підп.164.2.20 п.164.2 ст.164, підп.168.2.1 п.168.2 ст.168, п.167.1 ст.167 Податкового кодексу України, у зв`язку із чим донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2023 рік на загальну суму 68,711, 84 грн;

- пункт 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військовий збір на загальну суму 5 809, 32 грн.

За результатами перевірки, винесено податкові повідомлення-рішення від 21.08.2024:

- №5 яким збільшено суму грошового зобов`язання на 69711,84 грн та також застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17427,96 грн за результатами річного декларування за 2023 рік за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами;

- №5 яким збільшено суму грошового зобов`язання на 5809,32 грн по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем військовий збір а також нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1452,33 грн.

Вважаючи винесені податкові повідомленням-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовує та визначає Податковий кодекс України (ПК України; тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 162.1 статті 162 ПК України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Відповідно до підпунктів 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Як встановлено пунктом 164.1 статті 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

За правилами підпункту 164.2.20 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу.

Статтею 165 ПК України визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відповідно до п.п. 14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем митних органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

Аналіз вищенаведених нормативно правових актів, дозволяє суду прийти до висновку, що будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України.

У розглядуваній справі позивач зазначає, що його особисті кошти при переведенні коштів з одного банку до іншого або гроші власні, за які він придбавав криптовалюту та які пізніше повертав та конвертував у гривню.

Відповідач вважає, що згідно з інформації Національного банку України (далі - НБУ), отриманого листом ДПС України від 26.03.2024 №8651/7/99-00-24-01-02-07 в період з 01.01.2023 по 31.12.2023 року фізична особа - платник податку ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував інші доходи та з яких не сплачено податок.

Суд при вирішенні даного спірного питання, враховує наступні обставини:

- позиція позивача, з приводу походження коштів, які поступали на його картковий рахунок є непослідовною та суперечливою. Так, в поясненнях які він надавав суду, а також після винесення ППР, позивач зазначав, що це його особисті кошти при переведенні коштів з одного банку до іншого або гроші власні, за які він придбавав криптовалюту та які пізніше повертав та конвертував у гривню. Натомість, в своїх поясненнях, наданих при проведенні перевірки, від 01.04.2024 та від 29.05.2024, позивач зазначав, що його банківською карткою шахрайським методом заволодів Кіт Юрій, який заплатив йому 500 грн за користування його карткою. Задекларувати 4000 грн йому запропонував також Кіт Юрій;

- судом не приймається до уваги твердження представника позивача, з приводу того, що саме контролючий орган має доводити, що отримані позивачем кошти на картковий рахунок є доходом. Як зазначено судом вище, будь-які кошти, які надходять фізичній особі на її картковий банківський рахунок є доходом, якщо особа не доведе що ці кошти не підпадають під виключення, які визначені ст.165 ПК України. Тобто в даному випадку саме позивач зобов`язаний пояснити походження коштів та довести, що вони не є "іншим доходом" в розумінні ст.164 ПК України;

- в листі НБУ від 20.03.2024 (а.с.59-60) зазначена інформація, що за результатами виконання наглядових функцій встановлено, що для поповнення рахунків гравців на вебсайтах для азартних ігор, що діють без відповідної ліцензії, використовувались перекази між рахунками фізичних осіб з використанням реквізитів ЕПЗ (р2р-платежі). Серед таких клієнтів більшість належить до соціально вразивих верств населення (пенсіонери, безробітні, студенти). Саме серед таких осіб, і було виявлено позивача, який є студентом Тернопільського Національного політехнічного універститету ім.Пулюя та на карткові рахунки якого протягом 2023 року від фізичних осіб надійшло 391 348 грн;

- суд враховує також непослідовність поведінки позивача з приводу того, що із загальної суми 391 348 грн. він задекларував 4000 грн доходу, які відобразив у декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік, поданій 30.04.2024. При цьому не заслуговують на увагу твердження позивача, що він зазначив цю суму на прохання працівників податкової та ця сума є надуманою та помилковою, оскільки позивач не скористався своїм правом на внесення змін та уточнень в подану декларацію.

Таким чином, підсумовуючи встановлені обставини, суд вважає, що контролюючий орган прийшов до правильного висновку про те, що фізична особа - платник податку ОСОБА_1 окрім отриманих доходів, обов`язок щодо відображення яких у податковій декларації вважається виконаним і податкова декларація не подається, фактично отримував інші доходи та з яких не сплатив ПДФО та військовий збір.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що законність податкових повідомлень-рішень від 21.08.2024:

- №5 яким збільшено суму грошового зобов`язання на 69711,84 грн та також застосовані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 17427,96 грн за результатами річного декларування за 2023 рік за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами;

- №5 яким збільшено суму грошового зобов`язання на 5809,32 грн по результатам річного декларування за 2023 рік за платежем військовий збір а також нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) в сумі 1452,33 грн.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 21.08.2024 №5 та №5, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46003, код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637);

Головуючий суддя Осташ А.В.