Справа № 420/21187/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про продовження розгляду справи

10 грудня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання про продовження розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Як вбачається з позовної заяви, підставою для звернення позивача до суду стало не нарахування та невиплата позивачу додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.05.2022 року по 24.06.2022 року, з 18.07.2022 року по 18.08.2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою від 21.08.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/21187/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.

Ухвалою від 31.10.2023 року суд ухвалив розгляд справи № 420/21187/23 проводити за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 06.12.2023 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 06.12.2023 року, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 06.12.2023 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі №420/21187/23 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 17.01.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 17.01.2024 року, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 17.01.2024 року суд витребував з військової частини НОМЕР_1 докази по справі № 420/21187/23, а саме: - інформацію щодо перебування позивача на військовій службі у періоди з 14.05.2022 року по 24.06.2022 року, з 18.07.2022 року по 18.08.2022 року, в тому числі відпустках та лікарняних; - засвідчені належним чином копії наказів про надання позивачу відпусток у період 18.07.2022 року по 18.08.2022 року; - довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого та фактично виплаченого за період з травня 2022 року по серпень 2022 року з визначенням усіх її складових; - докази (копії наказів, розпоряджень, доручень, тощо) щодо нарахування (не нарахування) та виплати (невиплати) позивачу додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. у період за період з травня 2022 року по серпень 2022 року.

Суд відклав підготовче засідання на 12.02.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 12.02.2024 року, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 12.02.2024 року суд повторно витребував з військової частини НОМЕР_1 докази по справі № 420/21187/23, а саме: - інформацію щодо перебування позивача на військовій службі у періоди з 14.05.2022 року по 24.06.2022 року, з 18.07.2022 року по 18.08.2022 року, в тому числі відпустках та лікарняних; - засвідчені належним чином копії наказів про надання позивачу відпусток у період 18.07.2022 року по 18.08.2022 року; - довідку про розмір грошового забезпечення позивача нарахованого та фактично виплаченого за період з травня 2022 року по серпень 2022 року з визначенням усіх її складових; - докази (копії наказів, розпоряджень, доручень, тощо) щодо нарахування (не нарахування) та виплати (невиплати) позивачу додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. у період за період з травня 2022 року по серпень 2022 року; та зупинив провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

На виконання ухвали військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду картку особового рахунку ОСОБА_1 , витяг із наказу командира На виконання ухвали військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2022 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17.07.2022 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2022 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2021 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2022 року, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2022 року.

Ухвалою від 18.03.2024 року суд поновив провадження та признав підготовче судове засідання на 27.03.2024 року.

В підготовче судове засідання, призначене на 27.03.2024 року, учасники справи не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно. Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

Ухвалою від 27.03.2024 року суд повторно витребував з військової частини НОМЕР_1 докази по справі № 420/21187/23 , а саме: докази (копії наказів, розпоряджень, доручень, тощо) щодо нарахування (не нарахування) та виплати (невиплати) позивачу додаткової винагороди, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн. у період за період з травня 2022 року по серпень 2022 року та зупинив провадження у справі до отримання витребуваних доказів.

На виконання ухвали військовою частиною НОМЕР_1 надано до суду витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.08.2022 № 566; картку особового рахунку позивача з розбивкою на складові із зазначенням періодів; відомості про нарахування позивачу складових грошового забезпечення за вересень 2022 року; відомості про нарахування позивачу складових грошового забезпечення за серпень 2022 року; відомості про нарахування позивачу складових грошового забезпечення за липень 2022 року; відомості про нарахування позивачу складових грошового забезпечення за червень 2022 року; платіжні документи сплати позивачу додаткової винагороди за травень, червень, липень та серпень 2022 року.

Ухвалою від 23.10.2024 року суд поновив провадження та признав підготовче судове засідання на 26.11.2024 року.

До суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду. В обґрунтування заяви представником відповідача зазначено, що позивач звернувся до суду із даним позовом 15.08.2023 за вирішенням спору щодо нарахування і виплати додаткової винагороди за період з 14.05.2022 по 24.06.2022, з 18.07.2022 по 18.08.2022, після виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 07.11.2022 (більш як через 9 місяців після виключення зі списків особового складу військової частини). Втім, у спірних правовідносинах досудовий порядок вирішення спору не визначений законом як обов`язковий, у зв`язку із чим будь-які листування, скарги Позивача та/або адвокатські запити в його інтересах, не створюють підстав для обрахунку строку для звернення до суду згідно ч. 4 ст. 122 КАС України. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 233 КЗпП України, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 122 КАС України, згідно яких строк для звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Відтак обчислення строку для звернення позивача до суду почалося з дня його виключення зі списків особового складу військової частини 07.11.2022. Станом на момент подання позивачем до суду позовної заяви по даній справі (15.08.2023) визначені КАС України та КЗпП України строки для його звернення до суду вважаються пропущеними без поважної причини. Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Таким чином, позовна заява підлягає залишенню без розгляду внаслідок пропуску позивачем строку для звернення до адміністративного суду.

В підготовче засідання, призначене на 26.11.2024 року, з`явився представник відповідача. Позивач в підготовче засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно. В матеріалах справи наявні заяви представник позивача надійшла про розгляд справи без участі позивача та його представника.

В підготовчому судовому засідання представник відповідача підтримав вказане клопотання.

Ухвалою суду від 26.11.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строків звернення до суду з доказами поважності причин пропуску строку звернення до суду, з визначенням обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від його волевиявлення, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій.

До суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій представник позивача просить вважати поважними причини пропуску строку на подання позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування вказаної заяви представником позивача зазначено, що відповідь відповідача була надана 12.07.2023 року, відповідно, тримісячний строк звернення до суду в межах ст. 233 КЗпП спливає 12.10.2023 року включно. Позивач звернувся із позовом 10.08.2023 року. Таким чином, позивач звернувся до суду в межах тримісячного строку з дати отримання відповіді на заяву, а саме з дати коли йому стало відомо про порушення його права. Лише після ознайомлення із відповіддю відповідача на заяву, позивачу стала відома позиція відповідача з приводу не виплати додаткової винагороди, як передбачено положеннями постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». До моменту отримання цієї відповіді, позиції відповідача позивачу відомо не було, оскільки командуванням військової частини військовослужбовцю не роз`яснювалась. Окрім того, підстави позову у повному обсязі базуються на відповіді відповідача, тому до моменту отримання вказаної відповіді належний захист прав позивача був неможливий. До того ж, зазначаємо, була ймовірність того, що позивач мав можливість отримати і позитивний для нього висновок шляхом досудового врегулювання спору, що узагалі б виключало необхідність звернення до суду. Саме тому, позивач і звернувся до суду за захистом порушеного права у межах тримісячного строку із дати отримання ним відповіді на його письмове звернення.

Вирішуючи питання щодо поновлення позивачу строків звернення суд, зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Проте, процесуальним законом передбачені певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Відповідно до статті 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з частинами 1 -3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз зазначених норм показав, що пропущення строків звернення до адміністративного суду не може бути безумовною підставою для застосування наслідків пропущення цих строків, оскільки суд може визнати причину пропуску таких строків поважними і в такому випадку справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому КАС України.

Частина перша статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (надалі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі Беллет проти Франції (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop.42, пункт 36).

ЄСПЛ висловив позицію стосовно того, що, розглядаючи підстави для поновлення пропущеного строку, національні суди мають враховувати, що питання стосовно того, чи було дотримано справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (справи Скордіно проти Італії, Ятрідіс проти Греції).

Одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.

В абзаці 7 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 24 Конституції України (справа про рівність сторін судового процесу) від 12 квітня 2012 року № 9-рп/2012 вказано, що ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права.

Статтею 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) у справі за конституційними скаргами ОСОБА_3 , товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Еко-вугілля України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини першої статті 79 Закону України Про банки і банківську діяльність від 24 червня 2020 року № 6-р(ІІ)/2020 зазначено, що Конституційний Суд України вважає, що гарантування приписом частини другої статті 55 Конституції України кожному права на доступ до суду з метою оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єктів владних повноважень є вимогою принципу верховенства права. Такий доступ не означає автоматичної незаконності цих рішень, дій або бездіяльності, а спрямований на перевірку у судовому порядку їх законності та правомірності, що не лише забезпечує ефективний захист прав, свобод кожної особи, якої стосується неправомірна діяльність суб`єктів владних повноважень, а й сприяє підтримці законності та правопорядку

Суд зауважує, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє і дотепер.

У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 вказав, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Також суддя зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Дослідивши доводи позивача викладені в обґрунтування поновлення строку звернення до суду щодо поважності пропуску строку, суд приходить до висновку, про доведеність поважності причин пропуску строку звернення до суду, а тому є достатні підстави для визнання судом таких причин поважними.

Отже, недоліки позовної заяви усунуті у строк та спосіб, визначений судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до ч. 14 ст. 171 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче судове засідання.

Керуючись статтями 121, ч. 14 ст. 171, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

У задоволенні заяви військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Продовжити розгляд справи № 420/21187/23 та призначити підготовче засідання на 24 грудня 2024 року о 11:15 год.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Лебедєва