Справа № 346/4508/24
Суддя: Сольський В. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/4508/24
Провадження № 2-а/346/58/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Сольського В. В.

за участю секретаря судового засідання Біди Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Коломия адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення № 831/24 від 06.08.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 за ч.3 ст.210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В даній постанові зазначено, що ОСОБА_1 був відсутній за адресою місця реєстрації, а саме в АДРЕСА_1 , а батьки останнього відмовились від отримання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний акт № 9 від 16 липня 2024 року, згідно цього матеріали були направлені до Коломийського відділу ГУНП щодо порушення законодавства.

Оскаржувану постанову відповідача вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Наведені в оскаржуваній постанові відомості вважає такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, а наявність складу адміністративного правопорушення, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Повістки про виклик позивач не отримував, про що усно вказував при складанні вказаної постанови, а тому й не з`явився до ТЦК.

За змістом оскаржуваної постанови позивач мав отримати повістку про явку для уточнення військово-облікових даних до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що ним не було зроблено.

Крім того, не підтверджено належними доказами сповіщення позивача, доведення до останнього чи його батьків акту відмови від отримання повістки, отже обов?язок явки ОСОБА_1 до ТЦК, у зв?язку з цим неявка позивача не містить складу правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Також, посадовою особою не було складено протоколу, що передбачено вимогами ст. 251 КУпАП, не відбирались пояснення, як у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були роз?яснені права, не було повідомлено про дату та час розгляду справи, у зв?язку з чим позивач був позбавлений можливості надати докази поважності неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З даною постановою позивач не погоджується, вказує, що вона не підтверджується належними і допустимими доказами та підлягає скасуванню та просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Тому позивач просить скасувати оскаржувану постанову як незаконну, а провадження по справі про адмінправопорушення закрити.

Ухвалою від 20.08.2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Романенчук А.В. 11.12.2024 року подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав із зазначених підстав, просить розгляд справи проводити без його та позивачки участі.

Відповідач, представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, 05.09.2024 року у визначений законодавством строк подав пояснення, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Безпідставними є посилання позивача на неправомірність не складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, оскільки він не з?явився без поважних причин на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, був належним чином повідомленим про дату, час і місце виклику, що підтверджується Актом № 9, у складі комісії старости Кіданецького старостинського округу Киртоки Надії Михайлівної та в.о начальника відділу мобілізаційної роботи Печеніжинської селищної ради ОСОБА_3 а відтак розгляд справи без складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до вимог закону.

У разі неприбуття громадянин зобов?язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

3 огляду на зазначене слідує, що позивач повинен прибути за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, вказані у повістці, а у разі неможливості прибуття, повідомити ІНФОРМАЦІЯ_4 про поважність причин не прибуття за повісткою.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов?язаним, що підтверджується Витягом № 3 3 Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів.

Матеріалами справи підтверджується, що 15.07.2024 року № 6697 голові Печеніжинської територіальної громади було направлено розпорядження № 199 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо забезпечення прибуття та виклик військовозобов?язаних, які перебувають на обліку в Печеніжинській ТГ, а саме і солдата ОСОБА_1 . Згідно із рапорту від 20.07.2024 року № 6471 тво начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу майора ОСОБА_4 18.07.2024року військовозобов?язаний ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений термін 18.07.2024 року, в зв?язку із чим направити матеріали до Коломийського РВ УНУ в Івано-Франківській області для подання позивача в розшук. 20.07.2024 року за вих. N?6833 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено до начальника Коломийського відділу ГУНІ в Івано-Франківській області щодо доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Заяв, звернень, скарг, клопотань від позивача не надходило, про поважні причини неприбуття позивач ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомляв.

ОСОБА_1 згідно із рішенням призовної комісії на період дії воєнного стану при ІНФОРМАЦІЯ_6 (протокол N?6 від 26.04.2024року) відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 18' Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу» 26.04.2024року був переданий на військовий облік військовозобов?язаних по досягненню 25-річного віку. Документи для відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період позивачем з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" - не подавалися до ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 26.04.2024 і по теперішній час.

Крім цього, під час винесення постанови про адміністративне правопорушення 06 серпня 2024 року, позивач не зазначив будь яких поважних причин неявки згідно оповіщення, не повідомив їх ІНФОРМАЦІЯ_6 , на винесенні постанови був присутній особисто. Тобто слід дійти висновку, що позивач не користується правом на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та не оновив свої облікові дані у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходженням.

Оскаржувана постанова винесена 06 серпня 2024 року, тобто через 19 днів після вчинення правопорушення, а відтак у позивача, було достатньо часу та у нього була об?єктивна можливість надати докази поважності неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 18.07.2024 року, однак він цим правом не скористався з невідомих причин.

У повістці було зазначено про необхідність з?явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних, мають формальний характер, жодним чином не спростовують вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив таке:

Згідно витягу з книги протоклів засідань призовної комісії на період дії воєнного стану, протокол № 6 від 26 квітня 2024 року громадянин ОСОБА_1 , 1999 р.н. був взятий на військовий облік військовозобов`язаних по досягненню 25-річного віку.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 831/24 від 06.08.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

Суть правопорушення в оскаржуваній постанові сформульована наступним чином: «Визнати громадянина ОСОБА_1 виним у адміністративному правопорушенні за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Згідно розпорядження № 109 від 15.07.2024року (вих. №6697) на виконання Конституції України, Законів України «Про оборону України», «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» направленного Голові Печеніжинської ТГ з метою оповіщення військовозобов`язаних (в тому числі і ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_5 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 . Складено Акт №9 від 16 липня 2024 року Актом обстеження установлено, що на час складання акту ОСОБА_1 був відсутній. Батьки відмовились від отримання повістки. Згідно чого матеріали були направлені до Коломийського відділу ГУНП щодо порушення законодавства та від ухилення військового обов`язку. Громадянина згідно неявки до ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) за місцем військового обліку, було передано в розшук».

Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 199 від 15.07.2024 року з метою уточнення сімейного стану, проходження медичної комісії голові Печеніжинської ТГ доручено здійснити оповіщення військовозобов`язаних, які проживають на території Печеніжинської ТГ, в тому числі й позиваяча ОСОБА_1 , про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 та забезпечити їх прибуття 18.07.2024 року о 9:00 год.

15.07.2024 на ім`я позивача ОСОБА_1 булла виписана повістка № Р/199-3 відповідно до якої останньому необхідно з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_3 18.07.2024 о 9:00 год. з метою уточнення облікових даних та при необхідності проходження медичної комісії. В розписці підпис ОСОБА_1 про отримання повістки відсутній.

Згідно акта № 9 від 16 липня 2024 року, складеного старостою села Надією Киртока та в.о. начальника відділу мобілізаційної роботи Печеніжинської селищної ради Антоном Лубів при проведенні обстеження у призовника ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 жителя АДРЕСА_1 установлено, що на час складання акту призовник ОСОБА_1 був відсутній. Батьки відмовились від отримання повістки.

Рапортом тво начальника відділення військового обліку та бронювання сержантів і солдатів запасу повідомляє начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1999 р.н. не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 у встановлений у повістці термін 18.07.2024 року.

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 6833 від 20.07.2024, начальнику Коломийського відділу ГУНП в Івано-Франківській області доручено доставити ОСОБА_1 , який порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, встановлені правила військового обліку (не прибув у визначені терміни по повістці), для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зокрема, зобов`язані:

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 1. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначений постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року.

Відповідно до п. 28 вказаного Порядку виклик громадян до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки чи їх відділів, відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ під час мобілізації здійснюється шляхом вручення (надсилання) повістки.

Пунктом 41 Порядку № 560 передбачено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки, а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаного. Тому в постанові про адміністративне правопорушення є необхідним посилання на порушення військовозобов`язаним вимог конкретної норми закону чи підзаконного акта.

За приписами частини другоїстатті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

В силу положень статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до частини 5 ст. 258 КУпАП у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог 283 КУпАП, яка регламентує зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі «Абрамян проти Росії» Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до норм КУпАП, справа розглядається в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчинення правопорушення.

При цьому суд, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Зазначені вище обставини свідчать про не встановлення уповноваженою особоювказаного ТЦК під час розгляду справи про адміністративне правопорушення обставин вчиненого адміністративного правопорушення, наявність складу правопорушення та якого саме, передбаченого відповідною частиною ст. 210-1 КУпАП, що обумовлює протиправність прийнятої ним постанови.

Так, оскарджувана постанова не містить вказівки, яка саме норма закону чи підзаконного нормативного акту була порушена позивачем і не містить формулювання, в чому саме полягає суть правопорушення. Постанова також не містить в собі посилання на дату вчинення адміністративного правопорушення, яке інкримінується позивачу.

Складений комісією акт № 9 від 16 липня 2024 року не підтверджує факту належного вручення позивачу як військовозобов`язаному повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 41 Порядку № 560.

Відповідно до ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова № 831/24 від 66.08.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП винесено без достатніх для того підстав, тому вона є незаконною та підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 77, 139, 205, 211, 217, 241, 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення № 831/24 від 06.08.2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, - скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 - судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_3

Суддя: Сольський В. В.