Справа № 200/6424/24
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року Справа№200/6424/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Волгіної Н.П., розглянувши в письмовому порядку за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області

про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Лозінську Оксану Олександрівну, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому (з урахуванням позовних вимог, щодо яких відкрито провадження у справі) просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 78 від 1 травня 2024 року «Про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за віком згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дати набуття такого права, зарахувавши періоди: з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року (навчання в ПТУ), з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року, з 10 червня 1997 року по 5 листопада 1998 року (служба в Армії), з 11 грудня 1998 року по 31 грудня 1999 року, з 3 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року - до стажу роботи, який надає право на призначення пенсії незалежно від віку як особі, що відпрацювала на провідних посадах в металургії не менше 25 років відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 1-8).

Ухвалою суду від 17 вересня 2024 року позовна заява залишена без руху, позивачу встановлений строк для усунення недоліків позовної заяви (а.с. 48-49).

26 лютого 2024 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду від представника позивача на виконання ухвали суду від 17 вересня 2024 року надійшла заява із уточненої прохальною частиною позовної заяви; клопотання про поновлення строку на оскарження рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 78 від 23 лютого 2024 року; клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору у зв`язку із важким матеріальним становищем (а.с. 53-69).

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про оскарження рішення від 23 лютого 2024 року повернуто позивачу без розгляду; відкрито провадження у справі в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні); запропоновано відповідачам надати суду відзив на позовну заяву; зобов`язано відповідачів надати суду додаткові докази по справі (а.с. 73-76).

15 жовтня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позов, додаткові докази по справі (а.с. 83-95).

17 жовтня 2024 року до суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надійшов відзив на позов, додаткові докази по справі (а.с. 99-106).

5 листопада 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив (а.с. 115-117).

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено наступне.

15 лютого 2024 року позивач вперше звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику провідної професії за місцем своєї реєстрації до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

За наслідком розгляду його заяви та доданих до неї документів Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 23 лютого 2024 року прийняло рішення № 78 про відмову в призначенні позивачу пенсії у зв`язку із недостатністю пільгового стажу.

23 лютого 2024 року, 10 березня 2024 року, 22 квітня 2024 року позивач знов подавав заяви про призначення пенсії, до яких додавав пільгові довідки від підприємства, витяги про атестацію робочого місця, але отримував відмову.

Заява позивача від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії, яка була подана за місцем його реєстрації до управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

У рішенні про відмову у призначенні позивачу пенсії від 1 травня 2024 року № 78, прийнятому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області за наслідком розгляду заяви позивача від 22 квітня 2024 року, зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 складає 26 років 1 місяць 20 днів, з урахуванням стажу за Списком № 1 (19 років) страховий стаж становить 45 років 1 місяць 20 днів; пільговий стаж за Списком № 1 складає 19 років, що підтверджено довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 січня 2024 року № 100 - № 103, № 104, виданої ПРАТ«ММК ім.Ілліча»; зараховано по періодам: з 11 грудня 1998 року по 31 січня 2011 року, з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року, з 13 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року.

До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, оскільки була перерва в атестації робочих місць (згідно довідки № 104 від 29 січня 2024 року, виданої ПРАТ«ММК ім.Ілліча» атестація робочих місць на пільгових умовах проводилась наказ № 330 від 7 травня 2014 року, наказ № 1113 від 13 грудня 2019 року).

Вказано про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку із недосягнення пенсійного віку.

За підрахунком позивача, його пільговий стаж становить 27 років 6 місяці 4 дні, що достатньо для призначення йому пенсії за ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач подав скаргу до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просив переглянути зазначене рішення та зарахувати до його пільгового стажу за списком № 1 наступні періоди: з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року період навчання в ПТУ за спеціальністю сталевар; з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 р оку (робота за списком № 1); з 10 червня 1997 року по 5 листопада 1998 року (служба в Армії); з 1 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року; з 3 серпня 2016 року по 12 грудня 2019 року.

У відповіді від 31 травня 2024 року (вих. №14549-13434/Т-02/8-0500/24) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що для вирішення питання перегляду рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 та уточнення періодів, не зарахованих до пільгового стажу при визначенні права на пенсію, необхідно звернутися безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України у Херсонській області.

Позивач вважає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 1 травня 2024 року № 78 порушено його право на належний соціальний захист (а.с. 1-8).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, обґрунтовуючи свої заперечення наступним.

22 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, яка за принципом екстериторіальності розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви було прийнято рішення № 78 від 1 травня 2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон 1058) у зв`язку із не досягненням пенсійного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв робіт професій, посад і показників затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Вік позивача на дату звернення - 44 роки 10 місяців 19 днів.

За наданими документами та відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж позивача склав 26 років 1 місяць 20 днів, з урахуванням стажу за Списком № 1 (19 років) страховий стаж становить 45 років 1 місяць 20 днів.

Пільговий стаж за Списком № 1 склав 19 років, що підтверджено довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 січня 2024 року № 100 - № 104, виданими ПРАТ «ММК ім. Ілліча».

До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи позивача з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, оскільки порушено норми п. 4.2 та п. 4.4 Порядку № 383.

Так, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Відповідно до довідки № 104 від 29 січня 2024 року виданої ПРАТ «ММК ім.Ілліча», атестація робочих місць проводилась в травні 2014 року (наказ № 330 від 7 травня 2014 року); наступна атестація робочих місць відбулась в грудні 2019 року (наказ № 1113 від 13 грудня 2019 року), тобто більш ніж 5 років після затвердження попередньої атестації (7 травня 2014 року).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 визначено, що право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 50 років.

Оскільки позивач на дату звернення (22 квітня 2024 року) не досяг 50 років, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було прийнято правомірне та обґрунтоване рішення про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком № 1.

Також у відзиві зазначено, що пільговими довідками від 29 січня 2024 року № 100 - № 103 та № 104 підтверджується право позивача на пенсію за Списком № 1 (п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058) - в довідках міститься інформація про: професію або посаду, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, а не згідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058, як того вимагає позивач у позовній заяві.

Враховуючи наведене, просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 83-87).

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог, обґрунтовуючи це наступним.

22 квітня 2024 року позивач засобами вебпорталу звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058.

За принципом екстериторіальності заява позивача була відпрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Враховуючи вказане, в даному випаду обов`язок розгляду наданих матеріалів та прийняття рішення було покладено саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, а отже, вимога позивача щодо зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити повторний розгляд його заяви не відповідає вимогам чинного законодавства щодо порядку розгляду звернень в порядку екстериторіальності.

За результатами опрацювання заяви, доданих матеріалів та індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області було встановлено, що на час звернення вік позивача склав 44 роки 10 місяці 19 днів, страховий стаж склав 26 років 1 місяць 20 днів, при цьому з урахуванням стажу за Списком № 1 (19 років) страховий стаж склав 45 років 1 місяць 20 днів.

Пільговий стаж позивача за Списком № 1 становив 19 років, що підтверджено довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 січня 2024 року № 100 - № 104, виданими ПРАТ«ММК ім. Ілліча», зараховано по періодам з 11 грудня 1998 року по 31 січня 2011 року, з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року, з 13 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року.

До пільгового стажу по Списку № 1 не зараховано період з 2 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року через відсутність інформації про спеціальний стаж в даних персоніфікованого обліку.

Також до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи позивача з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, оскільки була перерва в атестації робочих місць.

Для зарахування періоду навчання в ПТУ № 99 (м. Маріуполь) за професією сталевара широкого профілю і стропальника з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року відсутні підстави, так як після навчання ОСОБА_1 був прийнятий на посаду 4 червня 1997 року не за набутою професією, а за професією розливник сталі, і 4 червня 1997 року звільнений у зв`язку з призовом на військову службу. Період служби в армії не було враховано до страхового стажу, так як прізвище у військовому квитку «Травинчев» не відповідає паспортним даним заявника - « ОСОБА_2 ».

Також зазначено, що пенсія відповідно до положення ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» може бути призначене виключно в тих випадках, коли це ніяким чином не суперечить положенням Закону № 1058.

Просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі (а.с. 99-103).

У відповіді на відзив позивач зазначив, що період служби в армії було враховано до його страхового стажу, що підтверджується відповідним розрахунком та спірним рішенням, в якому не зазначено про не зарахування до страхового стажу періоду служби в армії.

Щодо періоду навчання в ПТУ позивач зазначив, що професія сталевар та розливник сталі - друга ланка в загальному циклі металургійної промисловості. Професійні обов`язки представників професії металурга безпосередньо залежать від спеціальності. Так, сталевари і плавильники крім знань технології сталеваріння повинні мати уявлення про особливості процесу виплавки сталі всіх марок і спеціальних сплавів, які обробляються на підприємстві; розливник сталі працює в тісній співпраці з сталеваром - він приймає рідку сталь в сталерозливних ківш і розливає її у форми; від його знань особливостей роботи з тією чи іншою маркою металу залежить якість злитків і їх придатність для подальшої обробки.

Щодо перерви в атестації робочих місць, зазначив, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, так як відповідальність за таке не проведення або несвоєчасне проведення покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник. Посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

Зазначає, що твердження про те, що довідки не відповідають вимогам п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року (Додаток № 5), є безпідставними і зроблені за рахунок застосування вищевказаного нормативно-правового акту у старій редакції - до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 1058 від 27 вересня 2022 року.

Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 115-117).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (російською ОСОБА_3 ) (далі - ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Маріуполь Донецької області, є громадянином України згідно з паспортом НОМЕР_1 від 21 листопада 1995 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 11-13).

Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 104-105).

Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, , місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, буд. 76-А, є органом державної влади та належним відповідачем у справі (а.с. 93).

Як встановлено судом, позивач через вебпортал Пенсійного фонду України 22 квітня 2024 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 17).

Суду не надано копії повідомлення про перелік документів, доданих позивачем до заяви від 22 квітня 2024 року, разом із цим відповідно до наданих суду відповідачами копій документів з пенсійної справи позивача, при розгляді заяви позивача від 22 квітня 2024 року досліджувались копії наступних документів: паспорту НОМЕР_1 , дублікату картки про присвоєння ідентифікаційного номеру, військового квітка НОМЕР_3 , диплому кваліфікованого робітника НОМЕР_4 , довідок про пільговий стаж від 29 вересня 2024 року №№ 100 104, виданих ПРАТ «ММК ім. ІЛЛІЧА»; також позивач подав клопотання про виплату пенсії на банківський рахунок в «Приватбанк» (а.с. 18-24).

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачу було запропоновано надати додаткові документи.

Згідно із записами у трудовій книжці серії НОМЕР_5 від 2 травня 1997 року, позивач:

- з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року навчався в ПТУ № 99 м. Маріуполь (запис № 1);

- з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року працював у ВАТ «ММК ім. Ілліча» в мартенівському цеху розливником сталі 5 розряду; звільнений у зв`язку із призивом на військову службу відповідно до п. 3 ст. 36 КЗпП України (записи №№ 2, 3);

- з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року проходив військову службу в армії (запис № 4);

з 11 грудня 1998 року працює у ПРАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (з 1 липня 2010 року перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча», запис № 9; відомостей про дату перенайменування/реорганізацію підприємства у Приватне акціонерне товариство трудова книжка не містить):

- з 11 грудня 1998 року по 14 лютого 2001 року - в конвертерному цеху машиністом транспортником гарячого металу 4 розряду (записи №№ 5, 6);

- з 15 лютого 2001 року по 31 січня 2002 року - підручним сталевара конвертеру 6 розряду (записи №№ 6, 7);

- з 1 лютого 2002 року по 16 січня 2008 року - підручним сталевара 7 розряду (записи №№ 7, 9);

- з 17 січня 2008 року по 28 лютого 2011 року - сталеваром конвертеру 8 розряду (записи №№ 8, 10);

- з 1 березня 2011 року - переведений змінним майстром основної виробничої дільниці на гарячих дільницях робіт (дільниця конвертерів) конвертерного відділення (запис № 10) (а.с. 18-19).

Як вбачається з диплому від 29 травня 1997 року ДГ № 008441, виданого Професійно-технічним училищем № 99 м. Маріуполя Донецької області, позивач з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року навчався у зазначеному училищі за професією підручний сталевару широкого профілю, стропальник; з одержанням середньої освіти; рішенням державної кваліфікаційної комісії від 29 травня 1997 року присвоєно кваліфікацію підручний сталевару широкого профілю 3 розряд; стропальник 3 розряд (а.с. 15).

Згідно із записами у військовому квітку серія НОМЕР_3 від 10 червня 1997 року, « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Маріуполь Донецької області, з 10 червня 1997 року по 5 листопада 1998 року проходив військову службу (а.с. 14).

Відповідно до довідки від 29 січня 2024 року № 100 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 з 11 грудня 1998 року по 14 лютого 2001 року працював повний робочий день та виконував роботи у виробництві сталі (конвертерний цех) за професією/посадою машиніст-транспортувальник гарячого металу, що передбачена Списком 1 розділу 3 підрозділу 2 п. «а», код КП 1030200а-14267 постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (2 роки 2 місяці 4 дні); підстава видачі довідки: накази про атестацію робочих місць № 137 від 10 травня 1994 року (перша атестація); № 127 від 7 травня 1999 року від 30 червня 2000 року; особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва (а.с. 20).

Відповідно до довідки від 29 січня 2024 року № 101 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 з 15 лютого 2001 року по 15 січня 2003 року працював повний робочий день та виконував роботи у виробництві сталі (конвертерний цех) за професією/посадою підручний сталевара конвертера, що передбачена Списком 1 розділу 3 підрозділу 2 п. «а», код КП 1030200а-16758 постанови Кабінету Міністрів України № 162 від 11 березня 1994 року (1 рік 11 місяців 1 день); підстава видачі: наказ про атестацію робочих місць № 192 від 30 червня 2000 року; особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва (а.с. 21).

Відповідно до довідки від 29 січня 2024 року № 102 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 з 16 січня 2003 року по 16 січня 2008 року та з 17 січня 2008 року по 28 лютого 2011 року працював повний робочий день та виконував роботи у виробництві сталі (конвертерний цех) за професією підручний сталевара конвертера, сталевар конвертера, що передбачені Списком 1 розділу 3 підрозділу 2 п. «а», код КП 3.2а постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року (8 років 1 місяць 13 днів); підстава видачі: накази про атестацію робочих місць № 192 від 30 червня 2000 року, № 224 від 7 травня 2004 року, № 98 від 7 травня 2009 року; особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва (а.с. 22).

Відповідно до довідки від 29 січня 2024 року № 103 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПРАТ «ММК ім. Ілліча», позивач з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року працював повний робочий день та виконував роботи у виробництві сталі (конвертерний цех) за професією/посадою змінний майстер, зайнятий на гарячих ділянках робіт, що передбачена Списком 1 розділу 3 підрозділу 2 п. «б», код КП 3.2б постанови Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року (5 років 5 місяців 2 дні); підстава видачі: накази про атестацію робочих місць № 98 від 7 травня 2009 року, № 330 від 7 травня 2014 року; особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва (а.с. 23).

Відповідно до довідки від 29 січня 2024 року № 104 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, виданої ПРАТ «ММК ім. Ілліча», ОСОБА_1 з 3 серпня 2016 року по 15 червня 2022 року працював повний робочий день та виконував роботи у «Загальних професіях» чорної металургії (конвертерний цех) за професією/посадою: працівник, який здійснює безпосередню організацію та контроль за виконанням робіт під час технологічних процесій у зазначених виробництвах (змінним майстром), що передбачена Списком 1 розділу 3 підрозділу 6 постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 20123 року (фактично відпрацьовано 5 років 6 місяців 20 днів); підстава видачі: накази про атестацію робочих місць № 330 від 7 травня 2014 року, № 1113 від 13 грудня 2019 року, № 1114 від 13 грудня 2019 року; додаткові відомості: особові рахунки, технологічний процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва; наказ № 1 від 24 лютого 2022 року «Про простій»; № 8 від 1 квітня 2022 року «Про зміну істотних умов праці», № 15 від 15 червня 2022 року «Про призупинення дій трудових договорів працівників ПРАТ «ММКІ» (а.с. 24).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 1 травня 2024 року № 78 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії відповідно пп. 1 п. 2 ст. ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У рішенні зазначено: вік заявника 44 роки 10 місяців 19 днів.

Страховий стаж особи 26 років 1 місяць 20 днів , при цьому з урахуванням стажу за Списком № 1 (19 років) страховий стаж становить 45 років 1 місяць 20 днів.

Пільговий стаж за Списком № 1 - 19 років, що підтверджено довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 січня 2024 року № 100-№103, № 104 виданої ПРАТ«ММК ім.Ілліча», зараховано по періодам з 11 грудня 1998 року по 31 січня 2011 року, з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року, з 13 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року.

До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, оскільки була перерва в атестації робочих місць (згідно довідки № 104 від 29 січня 2024 року виданої ПРАТ«ММК ім.Ілліча» атестація робочих місць на пільгових умовах проводилась нак. 330 від 7 травня 2014 року, нак. № 1113 від 13 грудня 2019 року).

Зазначено, що заявник продовжує працювати.

Прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону № 1058 - у зв`язку з недосягнення пенсійного віку (а.с. 32-33).

Відповідно до довідки РС-право відповідачем при розгляді заяви позивача від 22 квітня 2024 року періоди трудової діяльності останнього (та інші) були зараховані до його страхового та пільгового стажу наступним чином:

- з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року, навчання у вищих/середн. НЗ, - зараховано до страхового стажу (2 роки 8 місяців 28 дні);

- з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року зараховано до страхового стажу (0 років 0 місяців 1 день);

- з 11 грудня 1998 року по 31 грудня 1999 року зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (Список № 1) (1 рік 0 місяців 21 день);

- з 1 січня 2000 року по 31 грудня 2003 року зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (Список № 1) (4 роки 0 місяців 0 днів);

- з 1 січня 2004 року по 31 січня 2011 року зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (Список № 1) (7 років 1 місяць 0 днів);

- з 1 лютого 2011 року по 1 лютого 2011 року зараховано до страхового стажу (0 років 1 місяць 0 днів)

- з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (Список № 1) (5 років 6 місяців 0 днів);

- з 3 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року зараховано до страхового стажу (2 роки 10 місяців 0 днів);

- з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року зараховано до страхового стажу (0 років 8 місяців 0 днів);

- з 13 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року зараховано до страхового стажу та пільгового стажу (Список № 1) (2 роки 3 місяці 0 днів);

- з 1 березня 2022 року по 31 березня 2022 року зараховано до страхового стажу (0 років 1 місяць 0 днів);

- з 1 червня 2022 року по 18 червня 2022 року зараховано до страхового стажу (0 років 1 місяць 0 днів).

Страховий стаж з урахуванням перетину періодів; всього: 26 років 1 місяць 20 днів.

Додаткові роки за Список 1: 19 років 0 місяців 0 днів.

Всього для розрахунку: 45 років 1 місяць 20 днів (а.с. 95).

Не погодившись з рішенням другого відповідача від 1 травня 2024 року, позивач 23 травня 2024 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зі зверненням ВЕБ-05001-Ф-С-24-089205, в якому просив переглянути рішення № 78 від 1 травня 2024 року та зарахувати до його пільгового стажу за Списком № 1 наступні періоди: з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року - період навчання в ПТУ за спеціальністю сталевар; з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року (робота за списком № 1); з 10 червня 1997 року по 5 листопада 1998 року (служба в Армії); з 1 лютого 2011 року по 28 лютого 2011 року; з 3 серпня 2016 року по 12 грудня 2019 року (а.с. 36).

Листом від 31 травня 2024 року (вих. №14549-13434/Т-02/8-0500/24) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у відповідь на звернення позивача від 23 травня 2024 року № ВЕБ-05001-Ф-С-24-089199 повідомило позивачу наступне.

Заява від 22 квітня 2024 року на призначення пільгової пенсії згідно зі ст. 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області і рішенням від 1 травня 2024 року № 78 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону №1058 відмовлено позивачу у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

Як зазначено у рішенні про відмову в призначенні пенсії, страховий стаж позивача становить 26 років 1 місяць 20 днів, при цьому з урахуванням стажу за Списком № 1 19 років; страховий стаж становить - 45 років 1 місяць 20 днів. Пільговий стаж за Списком № 1 становить 19 років. Пільговий стаж за Списком № 1 склав 19 років, що підтверджено довідками про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29 січня 2024 року № 100-№ 103, № 104 виданої ПРАТ«ММК ім. Ілліча», зараховано по періодам з 11 грудня 1998 року по 31 січня 2011 року, з 1 березня 2011 року по 2 серпня 2016 року, з 13 грудня 2019 року по 28 лютого 2022 року.

До пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано період роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, оскільки була перерва в атестації робочих місць (згідно довідки № 104 від 29 січня 2024 року, яка видана ПРАТ«ММК ім. Ілліча» атестація робочих місць на пільгових умовах проводилась наказ № 330 від 7 травня 2014 року, наказ № 1113 від 13 грудня 2019 року) (а.с. 37-38, 57-58).

Будучі не згодним із відмовою у призначенні йому пенсії на пільгових умовах за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за наслідком розгляду його заяви від 22 квітня 2024 року, позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення громадянам пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах за Списком № 1 та працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії) у період з 1 січня 1992 року врегульовувалось Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ).

9 липня 2003 року Верховною Радою України був прийнятий Закон "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV, який набув чинності 1 січня 2004 року (далі Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон № 1058-IV).

Відповідно до преамбули зазначеного закону, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII, який набрав чинності 11 жовтня 2017 року, були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими крім іншого вказаний Закон було доповнено розділом XIV-1, у ст. 114 якого зазначено, що: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Цим же Законом викладено в новій редакції п. 2 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, відповідно до якої пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами ц ь о г о Закону.

При цьому частиною 2 ст. 4 Закону № 1058-IV встановлено, що в и к л ю ч н о ц и м Законом визначаються: […] види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; […].

Щодо застосування норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ, у п. 16 розділу XV-1 «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV вказано, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що н е суперечить цьому Закону, а положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Отже, з 11 жовтня 2017 року порядок призначення пенсії за віком (в тому числі на пільгових умовах) регулюється Законом № 1058-IV.

Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 цього Закону визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, відповідно до ч. 1 зазначеної статті право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у ч. 4 цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим п о в н и й робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, […]. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абз. 1 цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абз.абз. 1, 15 - 23 цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; […].

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті п о в н и й робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України постановою від 31 березня 1994 року № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі - Список № 202).

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що право на передбачену ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV пенсію незалежно від віку мають працівники провідних професій, визначених у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, та працівники, професії яких містяться у Списку № 202, за умови безпосередньої зайнятості на цих роботах п о в н и й робочий день та за наявності стажу такої роботи не менш, ніж передбачено ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Суд зауважує, що ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV на відміну від частин 1 та 2 цієї ж статті не містить вимог щодо досягнення заявником певного віку, наявності документів щодо атестації робочих місць, на яких працював заявник, надання пенсійному органу інформації щодо переліків робочих місць, виробництв, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення та інших умов праці, розділу, підрозділу, пункту, номер у списку, що визначають пільговий характер роботи цієї особи.

За правилами ч. 5 ст. 114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до ч.ч. 2 і 3 цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Вирішуючи питання щодо правомірності не зарахування до пільгового стажу позивача за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду роботи позивача з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року (1 день), суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в с и с т е м і п е р с о н і ф і к о в а н о г о о б л і к у, а за періоди д о впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Система персоніфікованого обліку була впроваджена в Україні з 1 липня 2000 року (відповідно до Указу Президента України «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» від 4 травня 1998 року № 401/98).

Отже, за періоди до 1 липня 2000 року територіальні органи Пенсійного фонду мають обчислювати страховий стаж на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) (далі - Закон № 1788-ХІІ) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (в редакції, чинній станом на час прийняття спірного рішення) (далі Порядок № 637), також встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період д о впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка (п. 1).

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Таким чином, відповідно до діючого законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, за період є трудова книжка; а у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з трудової книжки позивача, з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року він працював у ВАТ «ММК ім. Ілліча» в мартенівському цеху розливальником сталі 5 розряду; звільнений у зв`язку із призивом на військову службу відповідно до п. 3 ст. 36 КЗпП України (записи №№ 2, 3).

Відповідно до розділу V Списку № 202 («Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів»), професія розливальник сталі у сталеплавильному виробництві включена до списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Разом із цим трудова книжка позивача не містить відомості про те, що у вказаний період позивач працював повний робочий день.

Відомостей про те, що позивачем 22 квітня 2024 року надавалась разом із заявою про призначення пенсії (або разом із заявами про призначення пенсії, поданими ним раніше) довідка, передбачена п. 20 Порядку № 637 (за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку), матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд висновує, що надані позивачем документи не підтверджують право на зарахування до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року.

Разом із цим згідно з ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до абз. 4 п. 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1, яка були чинною станом на час звернення позивача із заявою від 22 квітня 2022 року) у разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Як вже зазначалось судом, відомостей про направлення позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди д о впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення позивачу відповідачем повідомлення про необхідність надання додаткових документів на підтвердження права на зарахування до пільгового стажу за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року.

Враховуючи наведене, суд висновує, що другим відповідачем під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії (в частині вирішення питання про наявність або відсутність у позивача права на зарахування до пільгового стажу за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року) не були виконані в повній мірі приписи ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV та приписи п.п. 1.8, 4.7 Порядку № 22-1.

При вирішенні питання щодо зарахування до стажу роботи (страхового стажу) позивача періоду його навчання ПТУ № 99 м. Маріуполя Донецької області з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року, суд зазначає таке.

Відповідно до п. «д» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» від 10 лютого 1998 року № 103/98-ВР час навчання в професійно-технічному учбовому закладі зараховується в трудовий стаж учня, слухача, у тому числі в стаж роботи за фахом, яка надає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу по придбаній професії не перевищує 3 місяці.

Як встановлено судом, позивач закінчив навчання в ПТУ № 99 28 травня 1997 року; набув професії «підручний сталевару широкого профілю» та «стропальник» (а.с. 15).

4 червня 1997 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу у ВАТ «ММК ім. Ілліча» та призначений на посаду/роботу за професією «розливальник сталі» 5 розряду в мартенівський цех (запис № 2).

Отже, позивач був прийнятий на роботу протягом трьох місяців після закінчення навчання в професійно-технічному учбовому закладі, але н е з а придбаною професією.

Разом із цим робота у металургійній галузі за професіями «підручні сталеварів установок електрошлакового переплавлення» та «підручні сталеварів електропечей труболиварного виробництва» включена у Список № 202 (Розділ V Списку № 202 «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів»).

Беручи до уваги, що позивач після закінчення навчання в професійно-технічному учбовому закладі набув професію «підручний сталевару широкого профілю», суд висновує, що набута позивачем професія належить до професій, включених до Списку № 202.

4 червня 1997 року позивач був працевлаштований за професією «розливальник сталі», яка також включена до Розділу V Списку № 202 («Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів»).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що час навчання позивача в ПТУ № 99 має бути зарахований до пільгового стажу ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, але лише з а у м о в и підтвердження роботи позивача у період з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року п о в н и й робочий день на вказаній роботі (тобто, за умови підтвердження права позивача на зарахування періоду його роботи 4 червня 1997 року до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV).

При цьому, згідно з Роз`ясненнями Міністерства соціального захисту населення України, Міністерства праці України від 10 травня 1994 року № 01-3/406-02-2 «Про порядок застосування Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, прийнятими відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року № 81 "Про заходи щодо застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення" та від 11 березня 1994 року № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем вважається виконання роботи в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Щодо позовних вимог позивача в частині не зарахування відповідачем до його пільгового стажу періоду служби в армії з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року, суд зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області жодним чином не обґрунтовано не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його служби в армії підстави такого неврахування наведені у відзиві на позов Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області, який зазначив, що період служби позивача в армії не було враховано до його страхового стажу, так як прізвище у військовому квитку «Травинчев» не відповідає паспортним даним заявника - « ОСОБА_2 ».

Згідно з п. «в» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до переліку видів трудової діяльності, що зараховується до с т а ж у р о б о т и, який дає право на трудову пенсію, віднесено військову службу.

Як вже зазначалось судом, відповідно до п. 1 розділу «Загальні положення» Порядку № 637 основним документом, що підтверджує с т а ж р о б о т и за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка, і що лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, с л у ж б и, навчання, а також архівними установами.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить відомості про те, що у період з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року ОСОБА_1 проходив військову службу в армії (запис № 4) (зв.бік а.с. 18).

Жодних зауважень стосовно належності трудової книжки серії НОМЕР_5 від 2 травня 1997 року саме позивачеві відповідачами не наведено.

Приписами ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, час проходження позивачем військової служби мав бути зарахований до страхового стажу позивача на підставі записів у трудовій книжці.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби […] зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, […] особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, п р а ц ю в а л а з а п р о ф е с і є ю або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як зазначено судом вище, позивач на момент призову на військову службу працював у ВАТ «ММК ім. Ілліча» розливальником сталі 5 розряду в мартенівському цеху (запис № 2).

Разом із цим за наданими суду матеріалами право позивача на зарахування періоду його роботи з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року до пільгового стажу не підтверджено наданими документами (відсутні відомості про зайнятість позивача у цей період на займаній роботі повний робочий день).

Отже, у суду відсутні підстави констатувати, що на підставі наданих документів відповідач мав зарахувати період служби позивача в армії з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Щодо не зарахування відповідачем при розгляді заяви позивача від 22 квітня 2024 року до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV періоду роботи з 11 грудня 1998 по 31 грудня 1999 року (зараховано другим відповідачем до пільгового стажу за Списком № 1), суд виходить з такого.

Судом встановлено, що у даний період позивач працював у ВАТ «ММК ім. Ілліча» в конвертерному цеху машиністом транспортником гарячого металу 4 розряду (записи № 5, 6).

Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV вказана професія не належить до провідної професії; у розділі V Списку № 202 («Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів») зазначена професія/робота/посада відсутня.

Разом із цим вказана професія/робота/посада включена у розділ ІІІ «Металургійне виробництво (чорні метали)» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, за кодом 1030200а-14267 («машиністи-транспортувальники гарячого металу»).

Таким чином, суд приходить до висновку про правомірність зарахування відповідачем вказаного періоду роботи позивача до Списку № 1 та про відсутність правових підстав для його зарахування до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV.

Щодо позовних вимог в частині не зарахування відповідачем до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 3 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до наявних у справі матеріалів, у вказаний період позивач працював у ПРАТ«ММК ім. Ілліча» змінним майстром основної виробничої дільниці на гарячих дільницях робіт (дільниця конвертерів) конвертерного відділення.

Згідно з довідкою РС-право вказаний період зараховано до страхового стажу позивача, але не зараховано до його пільгового стажу (а.с. 95).

За поясненням другого відповідача, період роботи ОСОБА_1 з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року не зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 у зв`язку із порушенням норм п. 4.2 та п. 4.4 Порядку № 383, а саме: наступна атестація робочих місць проведена після спливу більш ніж 5 років після попередньої атестації, що вбачається з довідки № 104 від 29 січня 2024 року, виданої ПРАТ«ММК ім. Ілліча», згідно з якою атестація робочих місць на підприємстві проводилась в травні 2014 року (наказ № 330 від 7 травня 2014 року), а наступна атестація робочих місць відбулась в грудні 2019 року (наказ № 1113 від 13 грудня 2019 року), тобто більше ніж через 5 років після затвердження попередньої атестації (7 травня 2014 року).

Надаючи оцінку не зарахуванню до пільгового стажу позивача періоду його роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року, суд виходить з такого.

Як зазначалось судом вище, відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у ч.ч. 2 і 3 цієї статті.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383) до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно з п. 10 Порядку № 383 та п. 1 Порядку № 637 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно надати […] виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, - уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності […] відповідних записів у трудовій книжці.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації. Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Разом із цим суд зазначає, що відповідно до п.п. 1, 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1991 року № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Тобто, затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, та проведення атестації робочих місць за умовами праці мають на меті, окрім іншого, надання особам, які працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, пільг з метою компенсації негативного впливу на їхнє здоров`я, і несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадина його конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду справі у рішенні від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах і що відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Зазначена позиція була неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12 грудня 2022 року у справі № 174/420/17, від 29 березня 2023 року у справі № 360/4129/20, від 14 листопада 2023 року у справі № 620/1534/22, від 16 травня 2024 року у справі № 120/490/23 та інших.

Враховуючи наведене, суд висновує, що не зарахування до пільгового стажу позивача за ст. 114 Закону № 1058-IV у зв`язку із не проведенням працедавцем (ПРАТ«ММК ім. Ілліча») атестації робочого місця ОСОБА_1 , є протиправним.

Разом із цим Список № 202 не містить відомостей про включення до нього професії/роботи/посади, за якою позивач працював у період з 1 березня 2011 року.

При цьому у підрозділі 6 «Загальні професії» розділу 3 «Чорна металургія» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, міститься відомості про включення до вказаного списку працівників, які здійснюють безпосередню організацію та контроль за виконанням робіт під час технологічних процесів у зазначених виробництвах (виробництвах у чорній металургії).

Отже, правові підстави для зарахування вказаного періоду роботи позивача до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV відсутні, але наявні підстави для зарахування даного періоду до пільгового стажу позивача за Списком № 1.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 3 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року.

Пояснень щодо підстав не зарахування до пільгового стажу за ст. 114 Закону № 1058-IV періоду роботи ОСОБА_1 з 3 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року другим відповідачем не наведено ані у спірному рішенні, ані у відзиві на позов.

За поясненнями першого відповідача вказаний період не був зарахований до пільгового стажу позивача через відсутність інформації про спеціальний стаж в даних персоніфікованого обліку.

Як зазначено судом вище, у вказаний період працював змінним майстром основної виробничої дільниці на гарячих дільницях робіт (дільниця конвертерів) конвертерного відділення ПРАТ«ММК ім. Ілліча» і вказана професія/робота/посада включена до підрозділу 6 «Загальні професії» розділ 3 «Чорна металургія» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461 («працівники, які здійснюють безпосередню організацію та контроль за виконанням робіт під час технологічних процесів у зазначених виробництвах»), але не включена до Списку № 202.

Відповідно до виписки з електронної бази ІКІС ПФУ за формою ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу), відомості про включення працедавцем позивача (ПРАТ«ММК ім. Ілліча») при поданні відповідних звітів вказаного періоду до спеціального (пільгового) стажу позивача, якій надає право на призначення пенсії на пільгових умовах, - відсутні (а.с. 28).

Як вже зазначалось судом, згідно з ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж за періоди з 1 липня 2000 року обчислюється органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Разом із цим суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу І Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 8 липня 2014 року за № 785/25562 (далі Положення), Реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; […].

Згідно з п. 2 розділу ІV Положення Реєстр застрахованих осіб складається з облікових карток, до яких вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, особливі умови праці, які дають право на пільги в пенсійному забезпеченні та із загальнообов`язкового державного соціального страхування, […], що п о д а ю т ь с я с т р а х у в а л ь н и к а м и у складі звітності; відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомога та компенсація, на які нараховано і з яких сплачено страхові внески), що подаються роботодавцями, - підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства; відомості про облік стажу окремих категорій осіб відповідно до законодавства; […] інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати з часу її призначення до закриття пенсійної справи; […].

При цьому відповідно до п. 6 розділу IV Положення відомості про застрахованих осіб та звіти щодо сум нарахованих страхових внесків за період до 1 січня 2011 року подаються лише за результатами перевірки, здійсненої за заявою страхувальника, та вносяться до Реєстру застрахованих осіб на підставі наказу керівника відповідного територіального органу у десятиденний строк після узгодження результатів перевірки.

Отже, внесення відомостей до облікових карток (індивідуальних відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) за періоди після 1 січня 2011 року здійснюється на підставі, зокрема, поданих працедавцями звітів без попередньої перевірки даних, наведених у звітах.

При цьому відповідно до п. 1 розділу VII Положення з метою забезпечення достовірності, точності персональних даних застрахованих осіб та їх внесення/зміни/уточнення, визначених метою їх обробки, Пенсійний фонд України здійснює комплекс організаційно-технічних заходів, спрямованих на забезпечення контролю та верифікації даних Реєстру застрахованих осіб, моніторингу змін індивідуальних відомостей про застраховану особу. При внесенні відомостей до Реєстру застрахованих осіб або зміні будь-яких відомостей облікової картки засобами реєстру забезпечується автоматичний контроль нових відомостей з наявними в Реєстрі застрахованих осіб; а згідно з п. 5 розділу IV Положення у разі виявлення за результатами перевірки поданих страхувальником недостовірних відомостей про застрахованих осіб та невиконання страхувальником у місячний строк припису щодо усунення цих порушень територіальні органи Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк вносять відповідні зміни до Реєстру застрахованих осіб.

Таким чином, приписами Положення припускається можливість внесення в Реєстр застрахованих осіб (зокрема, до індивідуальних відомостей про застраховану особу) даних, які можуть бути недостовірними.

Судом встановлено, що позивачем разом із заявою про призначення пенсії подавалась довідка від 29 січня 2024 року № 104 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ПРАТ «ММК ім. Ілліча», відповідно до якої ОСОБА_1 з 3 серпня 2016 року по 15 червня 2022 року працював повний робочий день та виконував роботи у загальних професіях чорної металургії (конвертерний цех) за професією/посадою працівника, який здійснює безпосередню організацію та контроль за виконанням робіт під час технологічних процесій у зазначених виробництвах (змінним майстром), що передбачена Списком 1 розділу 3 підрозділу 6 постанови Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 20123 року (фактично відпрацьовано 5 років 6 місяців 20 днів) (а.с. 24).

Отже, наявні у відповідача на розгляді матеріали (в тому числі відомості з Реєстру застрахованих осіб) свідчили про суперечливість відомостей про пільговий стаж позивача, зокрема, щодо періоду з 3 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року.

Відповідно до п. 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV у разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності), а частиною 3 цієї ж статті встановлено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Суд вважає за необхідне зазначити, що уточнююча довідка від 29 січня 2024 року № 104 видана ПРАТ «ММК ім. Ілліча» у січні 2024 року і що підставою її видачі були: накази про атестацію робочих місць № 330 від 7 травня 2014 року, № 1113 від 13 грудня 2019 року, № 1114 від 13 грудня 2019 року; особові рахунки, технологічного процес, штатний розклад, дані, наявні в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємства, технологія виробництва. Накаи №1 від 24 лютого 2022 року «Про простій»; № 8 від 1 квітня 2022 року «Про зміну істотних умов праці», № 15 від 15 червня 2022 року «Про призупинення дій трудових договорів працівників ПРАТ «ММКІ» (а.с. 24).

Разом із цим жодних доказів на підтвердження виконання другим відповідачем приписів ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV, п.п. 1,8, 4.7 Порядку № 22-1 (інформування позивача про необхідність надання додаткових документів, проведення перевірки задля усунення встановлених на підставі наявних матеріалів суперечливих відомостей про пільговий стаж позивача, зокрема, у період з 3 серпня 2016 року по 6 травня 2019 року) - суду не надано.

Також суд зазначає, що під час розгляду справи судом встановлено, що у період з 17 січня 2008 року по 28 лютого 2011 року позивач працював в ПРАТ «ММК ім. Ілліча» сталеваром конвертеру 8 розряду (записи №№ 8, 10).

Відповідно до довідки ОК-5:

- період роботи позивача з 17 січня 2008 року по 31 січня 2011 року визначений працедавцем у звіті за кодом обліку спецстажу «ЗП3013А1» (Список № 1);

- відомостей про спецстаж позивача за період з 1 по 28 лютого 2011 року довідка ОК-5 не містить (а.с. 27);

- при цьому у період з 1 по 28 лютого 2011 року позивач працював повний робочий місяць (28 днів), отримував заробітну плату, з якої було утримано страховий внесок (а.с. 26).

Згідно з уточнюючою довідкою від 29 січня 2024 року № 102 позивач у вказаний період працював повний робочий день (а.с. 22).

Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV професія «сталевар» віднесена до провідних професій.

Суд зауважує, що віднесення певної роботи/професії до Списку 1 н е в и к л ю ч а є можливості включення цієї ж роботи/професії і до переліку робіт, які дають право на призначення пенсії на більш пільгових умовах, зокрема за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058.

Отже, керуючись п. 4.7 Порядку № 22-1 другий відповідач мав зарахувати період роботи позивача з 17 січня 2008 року по 31 січня 2011 року до його пільгового стажу за Списком № 1 та за ч. 3 ст. 114 Закону (як роботу за провідною професією) на підставі персоніфікованих даних та наданих позивачем документів (трудова книжка, уточнююча довідка), але не зробив цього.

Щодо періоду з 1 по 28 лютого 2011 року, суд зазначає, що в даному випадку у зв`язку із суперечливими даними (відомості у персоніфікованих даних Реєстру відсутні, відомості у трудовій книжці позивача та уточнюючій довідці від 29 січня 2024 року № 102 підтверджують право позивача на зарахування даного періоду до пільгового стажу) пенсійний орган мав належним чином виконати вимоги ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV, п.п. 1.8, 4.7 Порядку № 22-1 (провести відповідну перевірку за для прийняття обґрунтованого та правомірного рішення).

На підставі викладеного вище, керуючись приписами ст.ст. 77, 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 1 травня 2024 року № 78 прийнято не на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, а тому є необґрунтованим та неправомірним.

Як наслідок, позовні вимоги позивача в частині визнання цього рішення протиправним та скасування - підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з дати набуття такого права, зарахувавши періоди: з 1 вересня 1994 року по 28 травня 1997 року (навчання в ПТУ), з 4 червня 1997 року по 4 червня 1997 року, з 10 червня 1997 року по 5 листопада 1998 року (служба в Армії), з 11 грудня 1998 року по 31 грудня 1999 року, з 3 серпня 2016 року по 30 листопада 2019 року - до стажу роботи, який надає право на призначення пенсії незалежно від віку як особі, що відпрацювала на провідних посадах в металургії не менше 25 років відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», - суд зазначає наступне.

Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […] 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, […] від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до ч. 3 цієї ж статті у разі скасування […] індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Приписами ч. 4 зазначеної статті передбачено, що у випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Проаналізувавши наведені приписи, а також врахувавши встановлені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у тій мірі, як про це просить позивач.

Разом із цим, керуючись ст.ст. 9, 245 КАС України, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача шляхом зобов`язання другого відповідача, як суб`єкта владних повноважень, що прийняв рішення, яке визнано судом протиправним, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії, - з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, а саме: із дотриманням приписів ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV, п. 4.7 Порядку № 22-1 та із зарахуванням:

- до страхового стажу позивача періоду його служби в армії з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року;

- до пільгового стажу позивача як за Списком № 1 так і за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV періоду його роботи з 17 січня 2008 року по 31 січня 2011 року;

- до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періоду його роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року.

Таким чином, адміністративний позов позивача підлягає частковому задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 30 вересня 2024 року ОСОБА_4 звільнено від сплати судового збору за подання даного адміністративного позову (а.с. 73-76).

Враховуючи приписи ст. 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 12, 72-78, 90, 94, 139, 242, 245, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73027, м. Херсон, вул. Комкова, буд. 76-А) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області № 78 від 1 травня 2024 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 квітня 2024 року про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні, в тому числі із дотриманням приписів частини 2 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року, приписів пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 7 липня 2014 року № 13-1), та із зарахуванням:

- до його страхового стажу періоду служби в армії з 10 червня 1997 року по 9 листопада 1998 року;

- до його пільгового стажу за Списком № 1 та за ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 9 липня 2003 року періоду роботи з 17 січня 2008 року по 31 січня 2011 року;

- до його пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 7 травня 2019 року по 12 грудня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.П. Волгіна