Справа № 380/28338/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/28338/23 пров. № А/857/11611/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року (суддя- Лунь З.І., ухвалене в м. Львів) у справі № 380/28338/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про зобов`язання Головне управління ДПС у Львівській області сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення помилково сплачених ОСОБА_1 коштів в сумі 38888,74грн. згідно з вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4247-51 У від 08.02.2022 згідно з квитанцією AT «Ощадбанк» від 07.04.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, його оскаржило Головне управління ДПС у Львівській області, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняте нове про відмову в позові.

Відзив на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції поданий не був.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що Головним управлінням ДПС у Львівській області 08.02.2022 сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4247-51 У з єдиного внеску у сумі 38888,74 грн, згідно з якою на підставі ст.25 Закону України від 08.07.2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2464-VI) та даних інформаційної системи контролюючого органу платника зобов`язано сплатити недоїмку з єдиного внеску в розмірі 38888,74 грн.

Постановою державного виконавця Франківського відділу виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) відкрито виконавче провадження №70436321 з примусового виконання вищевказаної вимоги.

02.12.2022 під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №70436321, позивачка дізналась про наявність оскаржуваного рішення.

Позивачка скористалася правом адміністративного оскарження та за наслідками адміністративного оскарження скаргу рішенням Державної податкової служби України від 30.12.2022 №17936/6/99-00-06-02-01-06 залишено без розгляду.

Позивач вважаючи протиправним вищезгадане рішення відповідача про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2022 №Ф-4247-51 У, звернулася до суду з позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.08.2023 по справі №380/437/23 визнано протиправною та скасовано вимогу ГУ ДПС у Львівській області №Ф-4247-51 У.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) 20.04.2023 укладено договір купівлі-продажу квартири.

Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дубчак О.В. та відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України, право власності на квартиру зареєстровано в реєстрі за №1024.

Відповідно до п.п.1.1 договору, продавець передає у власність (продає) покупцю, а покупець приймає у власність (купляє) квартиру АДРЕСА_1 .

За домовленістю сторін зазначений продаж вчинено за 1 394 4 70, 00 грн. (один мільйон триста дев`яносто чотири тисячі чотириста сімдесят) гривень 00 коп.

Сторони, підписавши цей Договір, тим самим підтверджують, факт повного розрахунку за відчужуване майно.

Перед укладенням вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири, а саме 07.04.2023 позивачка помилково сплатила кошти на рахунок Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в сумі 43 077, 61 грн, яка складалася з наступних сум: 38 888, 74 грн. сума по вимозі №Ф-4247-51 від 08.02.2023; 4188, 87 грн. витрати по виконавчому провадженні, яке було відкрито на підставі вищезазначеної та уже скасованої на даний час вимоги.

Як вважає позивачка, що такі кошти сплачено нею помилково, а тому вищезазначена сума підлягає поверненню, як безпідставно сплачені, у зв`язку з чим 10.10.2023 звернулася до ГУ ДПС у Львівській області із заявою про повернення таких коштів, а також про сформування та подання до Управління Державної казначейської служби України у Львівської області помилково сплачених коштів.

Позивачка від ГУ ДПС у Львівській області на момент прийняття рішення по цій справі відповіді чи подання не отримувала.

Вважаючи такі дії Головного управління ДПС у Львівській області протиправними, позивач звернулася до суду з даною позовною заявою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Пунктом 14.1.115 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - це суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно пункту 43.2 ст. 43 Податкового кодексу України у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або на єдиний рахунок або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Відповідно до п. п. 43.3, 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку, на єдиний рахунок (у разі його використання); на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

Відтак, платник податків має право на повернення суми грошового зобов`язання, яке сплачене до відповідного бюджету надміру чи внаслідок помилки.

Позивачкою було сплачено суму податкових зобов`язань в сумі 43077,61грн, а саме: по вимозі №Ф-4247-51 від 08.02.2023 на суму 38888,71грн. та 4188,87грн. витрати по виконавчому провадженні, яке було відкрите на підставі вищезазначеної та уже скасованої на той час вимоги.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі №380/437/23 визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2022 №Ф-4247-51У на суму 38888,74 грн. Рішення суду набрало законної сили 01.08.2023.

Відтак, сплачені позивачкою кошти на погашення податкових зобов`язань, які були визначені згідно з вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 08.02.2022 №Ф-4247-51У, та яка є скасована, вважається, помилково/надмірно сплачені, підлягають поверненню на підставі зазначених вище норм та у передбаченому порядку.

Положення статті 43 Податкового кодексу України узгоджуються з нормами Порядку інформаційної взаємодії Державної фіскальної служби України, її територіальних органів, Державної казначейської служби України, її територіальних органів, місцевих фінансових органів у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №60 від 11.02.2019(далі - Порядок №60), а також Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, та перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій, визначених за даними системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України №787 від 03.09.2013(далі - Порядок №787).

Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03.09.2013 №787, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182 (далі Порядок №787), повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Абзацом 2 пункт 3 розділ І Порядку №787 передбачено, що повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки одержувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у заяві платника. Повернення платежів фізичним особам, які не мають рахунків у банках, може здійснюватись шляхом повернення у готівковій формі коштів за чеком головного управління Казначейства з відповідних рахунків, відкритих у банках на ім`я головного управління Казначейства, або поштовим переказом через підприємства поштового зв`язку, вказані у заяві платника (його довіреної особи).

Абзацом першим пункту 5 розділу І Порядку №787 встановлено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Згідно абзацу 2 пункту 5 розділ І Порядку №787 у разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної податкової служби України (далі - органи ДПС) та органи Державної митної служби України (далі - органи Держмитслужби)) подання подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 5 розділу І Порядку №787 подання подається платником разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Порядок №60 визначає механізм інформаційного обміну: між ДФС, територіальними органами ДФС та Казначейством і територіальними органами Казначейства у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені за платежами, контроль за справлянням яких покладено на ДФС; між територіальними органами ДФС та місцевими фінансовими органами в процесі погодження електронних висновків та/або електронних повідомлень про повернення платежів, належних місцевим бюджетам, та платежів, які підлягають розподілу між державним та місцевими бюджетами.

Згідно розділу ІІІ Порядку №60 повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов`язань та пені у випадках, передбачених законодавством, здійснюється виключно на підставі заяви платника податку (за винятком повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку на доходи фізичних осіб, які розраховуються територіальним органом ДФС на підставі поданої платником податків податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку (далі - податкова декларація)), поданої до територіального органу ДФС за місцем адміністрування (обліку) помилково та/або надміру сплаченої суми протягом 1095 днів від дня її виникнення.

Заява може бути подана платником до територіального органу ДФС в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу. У заяві платник зазначає назву помилково та/або надміру сплаченого податку, збору, платежу, його суму, дату сплати і реквізити з платіжного документа, за якими кошти перераховано до бюджету (код класифікації доходів бюджету, бюджетний рахунок, на який перераховано кошти, код ЄДРПОУ територіального органу Казначейства, на ім`я якого відкрито рахунок, та МФО Казначейства), та визначає напрям(и) перерахування помилково та/або надміру сплачених коштів, що повертаються: на поточний рахунок платника податку в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДФС, незалежно від виду бюджету; у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку.

Додатково до заяви платник може подати копію платіжного документа, на виконання якого помилково та/або надміру сплачений платіж перераховано до бюджету.

Відтак, у разі підтвердження факту помилкової сплати коштів до бюджету, вони можуть бути повернуті за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Аналогічна правова позиція відображена Верховним Судом у постанові від 13.02.2018 у справі № 826/1460/16.

Оскільки як податкова вимога про сплату боргу скасована у судовому порядку, позивач звернулася з заявою до Головного управління ДПС у Львівській області, в якій просила повернути сплачені за цією податковою вимогою кошти.

Відповідач жодних дій по складанню та поданню до органу казначейства відповідно до закону висновку про повернення надмірно сплачених грошових коштів не вчинив.

Отже відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо повернення надміру сплачених податків.

Згідно п. п. 43.3, 43.4 ст. 43 Податкового кодексу України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання та пені є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які повертаються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік за результатами проведення перерахунку його загального річного оподатковуваного доходу) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені.

Разом з тим, днем виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми та/або пені є набрання рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.02.2023 по справі №380/437/23 законної сили.

Вказане рішення суду набрало законної сили 01.08.2023.

Заява позивачки про формування та подання до Управління Державної казначейської служби України у Львівської області про повернення помилково сплачених коштів була подана до ГУ ДПС у Львівській області 10.10.2023.

Таким чином, позивачка подала заяву про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно задоволено позов.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року у справі № 380/28338/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга