Справа № 420/21060/24
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю Аквафрост до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

ТОВ «АКВАФРОСТ» (далі позивач) звернулось з позовною заявою до Львівської митниці, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UА209000/2024/100285/1 від 28.05.2024 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що між компанією «Global Floro A.S», Алесунд Норвегія (Постачальник) та ТОВ «Аквафрост» - (Покупець) укладений прямий зовнішньоекономічний договір (контракт) №27/06/23-7 від 27.06.2023 року, на виконання якого було поставлено товар. До Львівської митниці була подана, для митного оформлення електронна митна декларація №24UA43U3 з визначеною декларантом вартістю товару за ціною контракту. Однак за результатами митного оформлення прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. На думку Відповідача, надані декларантом документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Позивач з даним рішенням не погоджується, вважає його протиправним та таким, що порушує його права та інтереси.

Львівською митницею наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнали та зазначили, що були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Не було надано копію контракту №27/06/23-7 від 27.03.2023р., не підтверджені понесені витрати з перевезення товару від м. Клайпеда до місця призначення на території України, відсутні офіційні переклади документів. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відповідь на відзив у якій зазначив, що за контрактом №27/06/23-7 від 27.03.2023р проводиться розмитнення товарів Позивачем на різних митних постах України, тому саме цей контракт внесений до митної бази. У всіх документах зазначено пункт поставки Клайпеда Литва. Продавець поставляє і передає товари в зазначені терміни і місце передачі, а покупець приймає їх, якщо всі умови дотримані. Тому зазначене не впливає на визначення митної вартості вартість перевезення по території України. Позивач спростовує твердження про витребування Відповідачем офіційних перекладів документів, адже такі документи щодо даної партії товару не вимагались взагалі, що вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100285/1 від 28.05.2024 року. Позивачем надавались додаткові документи, як першочергово разом з митною декларацією, так і на вимогу Відповідача, але це не виключило подальших обставин в частині необґрунтованих наполягань Відповідача на наданні інших документів.

Судом встановлені такі обставини по справі.

27.06.2023 між Компанією Global Floro AS (Алесунд, Норвегія, Постачальник) та ТОВ Аквафрост (Одеса, Україна, Покупець) був укладений Контракт №27/06/23-7, відповідно до умов якого Постачальник поставляє Товар, який вказується в Додатках до цього Контракту (п.1.1. Контракту).

На виконання умов вищевказаного контракту видано проформа інвойс №101372 від 07.05.2024 року, в якому сторонами погоджено вартість поставленого товару. Загальна вартість товару визначена вказаними інвойсами та складає 40 000,00 дол. США за 10 000 кг товару.

До декларування була заявлена партія товару вагою 10 000 кг згідно проформи інвойс №101372 від 07.05.2024р. та комерційного інвойсу № 10011118 від 21.05.2024 року.

Заявлена до декларування партія товару поставлялась автомобільним транспортом суходолом за маршрутом м. Клайпеда (Литва) м. Київ (Україна).

Уповноваженою особою декларанта (Позивача) ТОВ «Айлок» до Львівської митниці була подана для митного оформлення електронна митна декларація № 24UA43U3 на товар: "Приготовлена ікра оселедця (Clupea heringus), без ястиків, чищена, морожена." Позивачем було заявлено декларування товару за першим (основним) методом за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартістю операції) за ціною 4,0 дол. США/кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, разом з митною декларацією №24UA43U3 декларантом були подані наступні документи:

- Сертифікат якості (quality certificate) б/н від 21.05.2024 року;

- Рахунок-фактура (invoice) № 10011118 від 21.05.2024 року;

- Автотранспортна накладна (CMR) № б/н від 24.05.2024 року;

- Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR1) AR 616038643 від 21.05.2024р.;

- Міжнародний ветеринарний сертифікат (Veterinarijos certifikatаs) № LT035929/L2- 12421 від 24.05.24р;

- Сертифікат про походження товару (Certificate of Origin) №AR 516038333 від 21.05.2024 року;

- Рахунок-фактура наданих транспортних послуг № 65 від 27.05.2024 року; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №30 від 27.05.2024року;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 27/06/23-7 від 27.03.2023 року;

- Договір про надання послуг митного брокера б/н від 30.10.2021 року;

- Договір про транспортно-експедиційне обслуговування та організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях № 1 від 26.07.2021 року;

- заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації, про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично-модифікованих організмів б/н від 21.05.2024року;

- Інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні Порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів, іншими державним органами та підприємствами за принципом «єдиного вікна» з використанням електронних засобів передачі інформації (в якості відомостей про документ зазначається ідентифікатор справи, згенерований інформаційною системою та переданий декларанту в автоматичному режимі) № 11485606 від 27.05.2024 року.

На вимогу митного органу декларантом додатково були надані декларація країни відправлення, банківські платіжні документи про оплату товару та проформу інвойс №101372 .

28.05.2024 року Львівською митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100285/1 за митною декларацією № 24UA43U3 (складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2024/001835).

В картці відмови причиною відмови зазначено: неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр.12, 45, 43, 44, 46, 47, в МД відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 28.05.2024 № UA209000/2024/100285/1 (порушено умови декларування передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 № 450).

У графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2024/100285/1 від 28.05.2024 року наведено підстави відмови в оформленні товарів за заявленою позивачем митною вартістю:

- у гр. 44 МД зовнішньоекономічний контракт зазначений з буквою m, проте жодного митного оформлення за даним контрактом у відділі митного оформлення не проводилось. Неможливо перевірити наявність договірних відносин між суб`єктами зовнішьоекономічної діяльності. Відсутність контакту суперечить вимогам п.2 ст. 52 МКУ;

- CMR від 24.05.2024 №б/н гр.3 місце розвантаження вказано Чорноморськ, у рахунку на перевезення від 27.05.2024№65 - Київ, у довідці на перевезення від 27.05.2024 №30-Київ. Неможливо перевірити правильність розподілу транспортних витрат по іноземній території та Україні, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару;

- інвойс від 21.05.2024 №10011118 містить посилання на замовлення, яке до митного оформлення не подавалось;

- договором про надання транспортно-експедиційних послуг № 1 від 26.07.2021 передбачено наявність заявок. Згідно п.2.1 даного договору, заявки узгоджені сторонами, регулюють взаємовідносини сторін щодо кожного окремого доручення Клієнта. В заявках можуть відображатися також інші істотні умови щодо перевезення вантажу клієнта, що не були обумовлені сторонами в момент підписання даного Договору. Заявки є невід`ємною частиною даного Договору. Заявка до митного оформлення не подавалась.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості.

У рішенні також зазначено, що на вимогу митного органу, декларантом не надано жодного додаткового документу, який спростовує виявлені розбіжності. Декларантом надані документи : декларація країни відправлення, платіжні документи та проформи. Банківський платіжний документ (SWIFT) не може бути взятий до уваги як документ, що підтверджує факт оплати за оцінюваний товар, оскільки не містить обов`язкових реквізитів платіжної інструкції в іноземній валюті або банківських металах, визначених Постановою № 216, та відміток виконавця надавача платіжних послуг, які свідчать про виконання платіжних операцій за таким платіжним документом. Проформи неможливо ідентифікувати до даної поставки товару, в експортній декларації країни відправлення статистична вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені для доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. У даній МД зазначена фактурна вартість 40000дол. США та курс валюти - 10,82 - статистична вартість, якщо перевірити розрахунок не відповідає заявленій у даній МД (значно нижча). Дану МД не можливо прив`язати до даної поставки товару, оскільки в ній відсутні відомості, щодо ТСД. Разом з тим документів які спростовують розбіжності виявлені при поданні митної декларації, декларантом не надано.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 1 слугувала митна деклараціїя від 01.03.2024 № UA500110/2024/001255 де вартість подібного товару становить 5,65 дол. США за кг даного імпортера».

Позивач, з метою випуску товару, що декларувався у вільний обіг, подав до митного оформлення електронну митну декларацію № 24UA84U7 від 28.05.2024 року, за якою згідно ст. 55 МК України було додатково сплачено митних платежів у загальному розмірі 128 751,96 гривень, про що зазначено в графі 47 (СП 55) вказаної митної декларації).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв`язку з наступним.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 3 ст. 318 МК України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з частиною 2 зазначеної статті є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною 5 ст. 54 МК України передбачено право митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, а у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідачем згідно ч. 5 ст. 54 МК України витребувані митна декларація країни експорту, документи, що містять відомості про вартість страхування, документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Також було повідомлено, що відповідно до п. 6 ст. 53 МКУ декларант за власним бажанням може подати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14, від 20.10.2020 у справі №809/1056/16 та ін.

Розглядаючи даний спір, суд встановив, що позивачем як при декларуванні товарів, так і на вимогу митниці, надано всі наявні у нього документи за переліком, визначеним ч. 2 ст. 53 МК України.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем при митному оформленні товару надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару, а тому суд не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Щодо ненадання до митного оформлення контракту № 27/06/23-7 від 27.03.2023 позивач зазначив, що до митного оформлення разом із всіма іншими документами було надано копію зовнішньоекономічного договору, копію експортної декларації відправника вантажу та інші документи ( як то сертифікати якості та декларації виробника, інвойси, пакувальний лист СМR і т.ін.) в яких зазначено Постачальника товару. Всі назви та реквізити постачальника в зазначених документах є тотожними та не містять жодних розбіжностей. Крім того, заперечення Відповідача не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки в доданих до суду документах та в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості міститься посилання та надано Відповідачем до суду копію МД 24UA55U9 в якій зазначений той самий зовнішньоекономічний контракт, по якому проводилось розмитнення і в цей раз. Контракт укладений ще 27.03.2023року і майже рік за ним проводиться розмитнення товарів Позивачем на різних митних постах України, тому саме цей контракт внесений до митної бази тому і позначений «m», що означає про його наявність у базі даних, оскільки по ньому вже здійснювалась поставка. Відповідач неодноразово наголошував на єдності митної бази.

Зазначені обставини судом перевірені і встановлено, що дійсно контракт від 27.06.2023 №27/06/23-7 між Компанією Global Floro AS (Алесунд, Норвегія, Постачальник) та ТОВ Аквафрост (Одеса, Україна, Покупець) був поданий до митного органу. Крім того, він обґрунтовано позначений «m», як такий. що наявний у базі даних, оскільки по ньому вже здійснювалась поставка, що підтверджено відповідачем з посиланням на іншу митну декларацію позивача яка використана відповідачем при обґрунтуванні застосування другорядного методу визначення митної вартості.

Щодо не підтвердження витрат з перевезення товару від м. Клайпеда до місця призначення на території України, оскільки в наданих до митного оформлення документах, а саме в CMR та інвойсі зазначено адресу отримувача м. Чорноморськ Одеської області, а в Рахунку фактурі №65 від 27.05.2024р. вказано м. Київ, позивач зазначив, що відповідно до п.3.2. контракту №27/06/23-7 від 27.03.2023р. сторони керуються умовами Інкотермс 2010, пункт поставки Клайпеда Литва, що жодним чином не впливає на визначення митної вартості вартість перевезення по території України. Продавець поставляє і передає товари в зазначені терміни і місце передачі, а покупець приймає їх, якщо всі умови дотримані.

Судом встановлено, що в CMR від 24.05.2024 б/н гр.3 Місце розвантаження вказано Чорноморськ, у довідці на перевезення від 27.05.2024 №30 також вказано місце призначення вантажу Чорноморськ. В рахунку на перевезення від 27.05.2024 №65 вказано в графі 2 маршрут митний пост Ягодин Київ.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача, що рахунок є загальним і може містити іншу інформацію та дані ніж зазначені у інвойсі.

Крім того, суд зазначає, що відповідач поставив під сумнів вартість перевезення по території України, що не належить до його компетенції, оскільки відповідна величина не є складовою митної вартості. Вартість послуг перевезення є домовленістю сторін таких правовідносин (Позивача та перевізника), які не можуть піддаватись аналізу, сумніву чи оцінці будь-яким суб`єктом, що не являється учасником таких відносин та до компетенції якого такі дії не віднесені.

Таким чином, виявлені розбіжності у зазначених документах не впливають на визначення митної вартості товару.

Щодо не надання заявок на перевезення позивач зазначив, що не має затвердженої форми такого документу як заявка на перевезення. Тобто даний документ може бути складений в довільній формі. Також, така заявка може надаватися в усній формі це господарські взаємовідносини сторін, які в праві самостійно обирати порядок співпраці.

Суд зазначає, що згідно ст. 53 МК України, заявка на перевезення не є обов`язковим документом, який має надаватися декларантом для підтвердження митної вартості. Зі змісту статті вбачається, що законодавець взагалі не визначив конкретний документ, який має підтверджувати розмір витрат на перевезення товарів.

Зміст довідки щодо транспортних витрат підтверджує існуючі та беззаперечні факти домовленостей сторін та підтверджує правомірність заявленої митної вартості, і не змінює розмір складових.

Надані Позивачем до митного оформлення документи дають змогу митному органу ідентифікувати їх належність до конкретної партії перевезення та визначити вартість понесених витрат на перевезення.

Щодо заперечень Відповідача про те, що проформи неможливо ідентифікувати до даної поставки товару. в експортній декларації країни відправлення статистична вартість товару не відповідає вартості товару, що зазначена у інвойсі на умовах поставки FCA, що не кореспондується з положенням ст. 4 Регламенту Комісії ЄС від 9 лютого 2010 № 113/2010 в якій зазначено, що статистична вартість повинна ґрунтуватись на вартості товарів та коригуватись так, щоб містити виключно та повністю транспортні та страхові витрати, що були понесені для доставки товарів з місця їх відправлення до кордону держави, у якій товари перебувають на момент поміщення під митну процедуру. У даній МД зазначена фактурна вартість 40 000 дол. США та курс валюти - 10,82 - статистична вартість, якщо перевірити розрахунок не відповідає заявленій у даній МД (значно нижча). Дану МД не можливо прив`язати до даної поставки товару, оскільки в ній відсутні відомості, щодо ТСД. Разом з тим документів які спростовують розбіжності виявлені при поданні митної декларації, декларантом не надано, позивач зазначив, що це твердження не відповідає дійсності.

В графі 22 Експортної митної декларації №084092 вказано вартість партії товару 40 000 дол. США, що повністю співпадає із вартістю, що вказана в інших документах в тому числі і в Проформі-інвойс №101372 від 07.05.2024р. та інвойсі №10011118 від 21.05.2024р. Крім того, в графі 28 зазначеної митної декларації також йде посилання на інвойс №10011118 від 21.05.2024р. Разом із пакетом документів було надано пакувальний лист та прайс-калькуляція від 27.05.2024р., складена Постачальником, щодо формування вартості товару, що постачався.

Суд погоджується з обґрунтуваннями позивача і зазначає, що зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених Позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом. Вказані Відповідачем, в оскаржуваному рішенні, обставини жодним чином не можна вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Крім обставин викладених у оскаржуваному рішенні, Відповідач у відзиві стверджує про витребування у Позивача офіційних перекладів документів під час проходження процедури декларування товару.

Позивач спростовує таке і зазначає, що такі документи щодо даної партії товару у Позивача не вимагались взагалі, що вбачається зі змісту спірного рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100285/1 від 28.05.2024 року. Всі документи, що їх було надано для митного оформлення є стандартними і складеними у відповідності до вимог міжнародних норм та правил.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються контролюючому органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Але, Відповідач не надав до суду жодного документу, який би підтверджував його вимогу щодо необхідності подання перекладу будь-яких документів і яким чином це може вплинути на визначення митної вартості товару.

Щодо витребування митним органом додаткових документів, суд зазначає, що Позивачем надавались додаткові документи, як з митною декларацією, так і на вимогу Відповідача, але це не виключило зазначення про їх ненадання без зазначення конкретних документів.

Суд зазначає, що ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Така правова позиція наведена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 по справі № 818/1023/17, в постанові Верховного Суду від від 21.05.2021 по справі № 815/5811/17 та в постанові Верховного Суду 27.01.2022 по справі № 200/6413/20-а. Верховний Суд. Касаційний адміністративний суд у своїй постанові від 15.02.2023 № 810/689/17 при аналізі ст.ст. 49, 52-55, 57-58 Митного кодексу України зробив наступний висновок, який дублюється в постанові від 10.05.2023 № 815/1780/17.

Вирішуючи спір, суд враховує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

З урахуванням зазначеного, висновки митного органу стосовного того, що у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо цієї складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару, є необґрунтованими.

Зазначивши у оскаржуваному рішенні про виявлені розбіжності, митний орган не зазначає яким чином це вплинуло на митну вартість товару та чому це є перешкодою до її визначення за першим методом та за наданими документами.

У вимогах про надання додаткових документів відповідач не зазначив законодавчо визначених підстав для цього та не вказав, чому з наданих до митного оформлення документів неможливо визначитись з правильністю (неправильністю) визначення декларантом митної вартості товару, а виключно наведено пропозицію надання додаткових документів за переліком, встановленим частиною третьої статті 53 МК України.

Такий підхід відповідача суперечить нормам статті 53 МК України, оскільки встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Натомість, у цій справі декларант фактично був позбавлений можливості зрозуміти, які саме складові митної вартості викликали сумнів у митного органу та які належить усунути додатковими документами.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 28.10.2020 (адміністративне провадження №К/9901/25406/19).

Крім того, Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, зокрема у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 820/231/16, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що витребовуючи перелік документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що для митного оформлення позивачем були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Під час розгляду справи митний орган не довів належними та допустимими доказами, а також аргументованими доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за цей товар.

Таким чином, суд дійшов висновку, що надані уповноваженою особою позивача для митного оформлення товару документи відповідають вимогам частини 2 статті 53 Митного кодексу України, у повній мірі ідентифікують оцінюваний товар, не містять розбіжностей щодо даних, які підлягають обчисленню при визначені саме митної вартості товару та підтверджують ціну товару, яка сплачена позивачем за ціною, вказаною в контракті (інвойсах, специфікації).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно було прийнято спірне рішення про коригування митної вартості товарів.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову та наявність підстав для його задоволення.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 139 КАС України.

У позовній заяві зазначено, що позивачем планується понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн, але остаточний розрахунок судових витрат буде надано у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 262 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ТОВ Аквафрост (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1Е; ) до Львівської митниці () про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2024/100285/1 від 28.05.2024 року.

Стягнути з бюджетних асигнувань Львівської митниці () на користь ТОВ Аквафрост (68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1Е; ) судовий збір в розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Попов В.Ф.