Справа № 389/3975/24
Суддя: Берднікова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/389/44/24
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Берднікової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Чуканової О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Знам`янка адміністративну справу, за правилами спрощеного позовного провадження, за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, 05 листопада 2024 року звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просить скасувати постанову про накладання на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серія ЕНА №3399820 від 03 листопада 2024 року винесену інспектором поліції сектору поліцейської діяльності №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лошаком Є.А. Також просить стягнути з відповідача сплачений ним судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп та витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн 00 коп.

Вимоги обгрунтовав тим, що він 03 листопада 2024 року близько 09:00 год рухався на автомобілі «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 та був зупинений працівником поліції, який перевіривши його документи, заявив, що він порушив вимоги п.11.5 ПДР України. У свою чергу він пояснив, що правил дорожнього руху не порушував, обігнав автомобіль, що рухався попередну нього з невеликою швидкістю відповідно до п.14.2-14.5 ПДР України і закінчив маневр обгону де закінчувалися дві смуги руху. Але працівник поліції не прислухався до його пояснень та склав оскаржувану постанову серія ЕНА №3399820, якою наклав на нього штраф у розмірі 510 грн. Вважає, що постанова винесена у порушення ст.1,2 Закону України «Про національну поліцію». Жодний громадянин України, що рухався на автодорозі М22 не звертався до працівника поліції Лошака С.А., або до чергової частини з заявою про, те, що він вчинив правопорушення, яке вплинуло на громадську безпеку. Адміністратвиного правопорушення у розумінні ст.9 КУпАП він не вчиняв, умови порушення відповідної статті КУпАП не відповідають тим обставинам, які були під час його керування автомобілем. Документального підтвердження, шо він порушив правила дорожнього руху та вимоги КупАП поліцейський йому не надавав і їх не існує, свідки відсутні, фотофіксація технічними засобами не проводилася. Є тільки суб`єктивне бажання поліцейського показати своє зверхнє ставлення до людини. Поліцейський при винесені постанови грубо порушив вимоги ст.251 КУпАП. У постанові не вказаного навіть місця де його було зупинено, що є грубим порушенням ч.3 ст.283 КУпАП. Поліцейський позбавив його можливості скористатися юридичною допомогою адвоката. За вказаних обставин постанова підлягає скасуванню.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просив суд їх задовольнити, справу просив розглянути за його відсутності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог та вказав, що 03 листопада 2024 року о 09:15 год позивач керуючи транспортним засобом «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух по крайній лівій смузі руху при наявності вільної правої смуги руху на автодорозі М-22 на 127 км, при цьому не маючи наміру повертати ліворуч або розвертатися, чим порушив вимоги п.11.5 ПДР України і був зупинений поліцейським РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лошаком Є.А., який у подальшоу стосовно позивача виніс оскаржувану постанову серія ЕНА №3399820 про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КупАП. Вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи докази вчинення останнім адміністративного правопорушення. Стягнення застосовано без порушення, в межах санкції ч.2 ст.122 КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати вказану справу з дотриманням правил чинного законодавства.

Крім того, інспектором з РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лошаком Є.А., яким складено оскаржувану постанову, до суду на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, направлено DVD диск з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, який зроблено за фактом правопрушення, відповідно до розділу VIII, п.3 пп.1 «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото і кінозйомки відеозапису», затвердженої наказом МВС від 18 грудня 208 року №1026.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 03 листопада 2024 року інспектором з РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лошаком Є.А.винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серіяЕНА №3399820, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 , 03 листопада 2024 року о 09:15 в смт Павлиш, дорога М22, керуючи автомобілем «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух по крайній лівій смузі руху при наявності вільної правої смуги руху на автодорозі м-22 на 127 км, при цьому не мав наміру повертати ліворуч, або розвертатися, чим порушив п.11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У графі 7 постанови вказано, що до неї додається відеофіксація на нагрудну бодікамеру 035.

Згідно з положенням статті 41 Закону України «Про дорожній рух», зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Положеннями пунктів 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11.5 ПДР України передбачено, що на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Згідно з пунктом 11.2 Правил Дорожнього руху України на дорогах, які мають дві або більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

Частина 2 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч.2 ст.77 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14 березня 2018 року по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14 лютого 2018 року по справі №536/583/17).

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису фіксації місця події вбачається, що позивач рухалася в крайній лівій смузі, тоді як крайня права смуга була вільною, будь-яких перешкод для руху позивача по ній не було.

Надаючи оцінку доказам, наданих сторонами, суд вважає доведеним факт здійснення позивачем, всупереч положенням п.11.5 ПДР України, руху в крайній лівій смузі, коли права не була зайнята, а також без наміру здійснити поворот ліворуч, розворот.

При цьому, позивач не оспорює факт руху в лівій смузі. Вцілому зміст підстав позову зводиться до того, що йому, з урахуванням дорожньої обстановки, яка склалась, дозволялось здійснювати рух у лівій смузі, оскільки він здійснив випередження автомобіля та у подальшому дорога звужувалась закінчувалися дві смуги руху в огдному напрямку.

З відеозапису вбачається, що дійсно відповідач здійснив випередження транспортного засобу, який рухався у крайній правій смузі, при цьому після випередження автомобіля позивач не повернувся у крайню праву смугу, а продовжив рух у лівій смузі. Таким чином рухався візуально близько 800 м та тільки після подання поліцейським вимоги про зупинку, перелаштувалася у праву смугу руху. Додаткова смуга руху у напрямку руху позивача закінчувалася приблизно за 150-200 м після зупинки позивача поліцейським.

Крім того, відповідно до відеозапису поліцейським дотримано процедуру складання постанови про адміністративне правопорушення, роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заслухано його пояснення, оголошено про прийняте рішення, роз`яснено порядок сплати штрафу та порядок оскарження.

Доводи позивача щодо упередженого ставлення працівника поліції не заслуговують на увагу, оскільки оглянутим відеозаписом спростовується зазначене.

Надуманими є доводи позивача про те, що у постанові не заначено місця зупинення позивача та не велася відео фіксація події.

Крім того, у позовній заяві вказано, що позивачу не надано можливості скористатися правовою допомогою, проте, такі доводи також спростовуються оглянутим в судовому засіданні відеозаписом. А саме на відео зафіксовано, як інспектором позивачу були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, у тому числі заявляти клопотання та користуватися юридичною допомогою адвоката. При цьому, позивач подібних клопотань не заявляв.

У постанові Верховного Суду №214/7100/16-а (провадження №2-а/214/67/17) від 13 березня 2019 року вказано, що дотримання ПДР є обов`язком водія. Не створення під час руху автомобіля перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не позбавляє водія обов`язку неухильно дотримуватись ПДР та не позбавляє, при цьому, відповідальності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.122 КУпАП.

Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Отже, на підставі зібраних у справі доказів судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 у вказаний у постнові час та місці керуючи транспортним засобом «Skoda Rapid», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух по крайній лівій смузі руху при наявності вільної правої смуги руху на автодорозі, при цьому не мав наміру повертати ліворуч, або розвертатися, чим порушив п.11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Таким чином, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

При цьому, відповідно до приписів частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову серіїЕНА №3399820 від 03 листопада 2024 рокуслід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Згідно зі ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати, не підлягають відшкодуванню, оскільки позивачу у задоволенню позову відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,5,6,9,20,72,77,90,132-134,159-162,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення у справі про адміністратвине правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відмовити.

Постанову інспектора з РПП СПД №1 (смт Онуфріївка) ВП №1 (м.Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області Лошака Є.А. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3399820 від 03 листопада 2024 року, залишити без змін.

Понесені позивачем судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області, , місцезнаходження: вул.Віктора Чміленка, 41, м. Кропивницький.

Суддя Г.В. Берднікова