Справа № 240/8149/24
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/8149/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

10 грудня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

у квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнання протиправними дії, які полягають у прийнятті рішення про зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

- скасування рішення житлової комісії оформлене протоколом від 11.01.2019 року №178 про зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов;

- зобов`язати поновити його на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

В обґрунтування позову Позивач зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та був зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов. В подальшому в грудні 2018 року Позивач був переведений до нового місця служби та залишений на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 . В березні 2024 року представник Позивача звернувся до Відповідача із адвокатським запитом щодо направленні відповідної довідки про перебування Позивача на квартирному обліку. У відповідь на вказаний запит Відповідач листом від 16.04.2024 року повідомив, що протокольним рішенням житлової комісії від 11.01.2019 року за №178 Позивач знятий з такого квартирного обліку по причині переміщення до іншої військової частини в інший населений пункт. Таке рішення Відповідача в особі житлової комісії Позивач вважає протиправним.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Зазначає, що на момент прийняття оспорюваного протокольного рішення про зняття з квартирного обліку мав вислугу понад 20 років, а тому набув право на отримання постійного житла, як і члени його сім`ї.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Позивач зазначив, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та був зарахований на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов. В подальшому в грудні 2018 року Позивач був переведений до нового місця служби та залишений на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_1 . В березні 2024 року представник Позивача звернувся до Відповідача із адвокатським запитом щодо направленні відповідної довідки про перебування Позивача на квартирному обліку. У відповідь на вказаний запит Відповідач листом від 16.04.2024 року повідомив, що протокольним рішенням житлової комісії від 11.01.2019 року за №178 Позивач знятий з такого квартирного обліку по причині переміщення до іншої військової частини в інший населений пункт.

Вважаючи таке рішення Відповідача в особі житлової комісії протиправним позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості вимог позивача, відтак і відсутності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст.308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі щодо соціального захисту військовослужбовців, в тому числі щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, врегульовано правовими нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), що були чинні на день таких відносин.

За приписами ст.12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей врегульовано правовими нормами Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМ України № 1081 від 3 серпня 2006 р. (надалі - Порядок № 1081).

Відповідно до п.22 Порядку №1081 облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі-облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини (п.24 цього ж Порядку № 1081).

З матеріалів справи встановлено, що згідно протоколу №177 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2018 року Позивача, ОСОБА_1 , зі складом сім`ї (п`ять чоловік) зараховано на облік у Військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов.

Протоколом №178 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2019 року Позивача, ОСОБА_1 , зі складом сім`ї (п`ять чоловік) знято з обліку у Військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов.

Отже, як слідує із матеріалів справи суть спірних відносин між сторонами в даній справі зведена виключно до правомірності вказаного рішення Відповідача в частині зняття Позивача з обліку у Військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов.

Зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей), врегульовано правовими нормами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями", затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року (надалі - Інструкція №380).

Відповідно до оскаржуваного рішення Відповідача зняття Позивача з обліку у Військовій частині НОМЕР_1 для поліпшення житлових умов обґрунтовано саме положеннями п.17 розділу 6 наказу Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року "Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями".

Підставою для прийняття такого рішення слугували наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 04.01.2019 року №3 про виключення Позивача зі списків військової частини у зв`язку із призначенням на відповідну посаду у військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до п.17 розділу "VІ. Облік осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання" Інструкції №380 у разі переміщення військовослужбовця, який перебуває на обліку, по військовій службі до іншої військової частини житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) на підставі наказу про переміщення до нового місця служби на найближчому засіданні, але не пізніше місяця з дати виключення зі списків особового складу військової частини приймає рішення щодо виключення з обліку у військовій частині та направляє за встановленим порядком відповідну особову справу військовослужбовця до нового місця його служби.

Приписами п. 26 Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Водночас, як встановлено із матеріалів справи та не спростовано сторонами, у грудні 2018 року мало місце призначення позивача на відповідну посаду у військовій частині НОМЕР_2 і, відповідно виключення Позивача зі списків військової частини. Тобто, мало місце його переведення (переміщення) по військовій службі.

Отже, враховуючи встановлені у справі обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване рішення Відповідача, оформлене протоколом №178 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 від 11.01.2019 року відповідає обставинам справи та узгоджується із вимогами вказаних нормативно-правових актів.

Доводи представника Позивача щодо обґрунтування протиправності оскаржуваного рішення Відповідача виключно загальними положеннями Житлового кодексу України та без врахування особливостей обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.

Колегія суддів зауважує, що у відповідності до п. 26 Порядку № 1081 передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Таким чином слідує, що у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), законодавцем передбачено зараховування на облік за новим місцем служби такого військовослужбовця разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

З огляду на зазначене вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування рішення житлової комісії оформлене протоколом від 11.01.2019 року №178 про зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та зобов`язання поновити позивача на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Зазначеним вимогам закону рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року відповідає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Ватаманюк Р.В. Сапальова Т.В.