Справа № 750/14929/24
Суддя: Маринченко О. А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Маринченко О.А., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владислава Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

22 жовтня 2024 року ОСОБА_1 з використанням системи «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владислава Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви (а.с. 11-17) просить визнати недійсною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3258621 від 13 жовтня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Обґрунтовано позов, зокрема, тим, що 13 жовтня 2024 року інспектор взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владислав Анатолійович зупинив позивача на дорозі М01 97 км та виніс відносно нього оскаржувану постанову. Вказана постанова винесена безпідставно, з істотним порушенням прав позивача, не відповідає вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Відповідно до оскаржуваної постанови 13 жовтня 2024 року позивач рухався на автомобілі газ-3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по дорозі у напрямку Чернігова. Проїжджаючи населений пункт Кіпті, дорогу М01 97 км, позивач побачив знак обмеження швидкості 50 км/год. та виконав його вимогу. Потім позивач побачив ділянку дороги, де праворуч стояв дерев`яний щит без кольорового фону, на якому був розміщений знак 3.41 на білому фоні. Вказаний знак повинен бути на жовтому фоні або на щиті жовтого фону, оскільки його спосіб розміщення має ознаки тимчасового знаку. Оцінивши дорожню ситуацію, позивач визначив, що знак встановлено з порушенням норм законодавства України та не може бути обов`язковим до виконання. Відповідно до Правил дорожнього руху та державних стандартів України знак 3.41 обов`язковий для виконання учасниками дорожнього руху у випадку встановлення його як постійного знака або тимчасового на жовтому фоні, або на щиті жовтого фону. Проїхавши дерев`яний щит зі знаком 3.41 на білому фоні, позивач помітив поліцейського, який жестом дав знак зупинитися біля краю дороги, що позивач і виконав. Поліцейський зазначив, що причиною зупинки є порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: проїзд знаку 3.41 без зупинки. Позивач звернувся до поліцейського з вимогою надати докази правопорушення, на що поліцейський зазначив, що немає технічної можливості виконати прохання. Потім позивач звернувся з клопотанням до поліцейського про перенесення розгляду справи для ознайомлення та вивчення доказів, але поліцейський відмовив, чим також порушив процесуальні права позивача. Поліцейський звернувся з вимогою надати документи, що позивач виконав, незважаючи на його право на безперешкодний рух за відсутності законних підстав для зупинки (неможливість поліцейським надати належні і допустимі докази). У подальшому поліцейським було винесено оскаржувану постанову. Фактично законна підстава для зупинки поліцейським транспортного засобу, яким керував позивач, була відсутня, оскільки встановлення знаку 3.41 було здійснено з порушенням норм, стандартів та Правил дорожнього руху. Також, позивач має сумніви, що відеокамера зафіксувала проїзд транспортного засобу без зупинки, оскільки поліцейський у момент відеофіксації правопорушення знаходився за дерев`яним щитом, на якому був розміщений знак 3.41 на білому фоні, а також, що на відео можна ідентифікувати місце, тип і спосіб встановлення знаку 3.41. Дії поліцейського є неправомірними та не відповідають законодавству. Крім того, позивач не мав часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими статтею 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, а заявлені позивачем вимоги та клопотання були відхилені поліцейським з незрозумілих причин. Також, до постанови не долучено доказів, передбачених статтею 251 КУпАП, а тому оскаржувана постанова винесена без достатніх доказів.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; визначено відповідачам строк для подачі відзиву на позов.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в його задоволенні, а постанову залишити без змін. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що 13 жовтня 2024 року о 20 год. 40 хв. в с. Кіпті, автомобільна дорога М-01, 97 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з легковим причепом «Фермер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль». На автомобільній дорозі М-01, 97 км, яка проходить через с. Кіпті, розташована дорожня станція патрульної поліції, позначена дорожнім знаком 6.10 «Дорожня станція патрульної поліції», проїзд через яку регулюється дорожніми знаками, в тому числі 3.41 «Контроль». Дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Ігнорування позивачем вимог вказаного дорожнього знаку стало підставою для його зупинки. Невиконання вимог дорожніх знаків є адміністративним правопорушенням, яке передбачене частиною першою статті 122 КУпАП. Після зупинки транспортного засобу позивача, поліцейським було виявлено технічну несправність - непрацюючі лампи задніх габаритних ліхтарів. Правилами дорожнього руху встановлена заборона руху транспортного засобу у випадку, якщо не горять лампи задніх габаритних ліхтарів. Оскільки в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається попереду в попутному напрямку, визначаються за розташуванням світла габаритних ліхтарів, то для попередження зіткнення транспортних засобів у таких умовах і правильної оцінки дорожньої ситуації справність зовнішніх світлових приладів є обов`язковою. Керування транспортним засобами, на яких в темну пору доби не горять лампи задніх габаритних ліхтарів, є адміністративним правопорушенням, яке передбачене частиною першою статті 121 КУпАП. Після зупинки транспортного засобу, позивачу було повідомлено про причину зупинки та пред?явлено законну вимогу надати для перевірки документи. Під час спілкування поліцейського з водієм, останній повідомив, що у нього відсутні поліси (договори) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на обидва транспортні засоби. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам відповідних органів на їх вимогу. До органів, що здійснюють контроль за наявністю договорів обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, відносяться підрозділи Національної поліції. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без поліса обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом. Крім того, поліцейський має право перевіряти наявність чинного страхового полісу, а для водіїв встановлено обов`язок мати при собі такий поліс та на вимогу працівника поліції пред?явити його. Відповідальність за відсутність у позивача полісів обов?язкового страхування передбачена частиною першою статті 126 КУпАП. Крім того, Паєта Владислав Анатолійович є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу № 2 роти № 4 БУПП в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції та має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за частиною першою статті 121 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП. Виявивши вказані порушення Правил дорожнього руху, поліцейський на підставі положень частини другої статті 36 КУпАП, прийняв рішення про об?єднання справ та притягнення позивача до відповідальності, передбаченої частиною першою статті 121 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 340 грн. Також, поліцейському дозволено використовувати інформацію, отриману, зокрема із відеотехніки з метою забезпечення дотримання Правил дорожнього руху. У пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено портативний відеореєстратор № 473611, що і є технічним засобам, за допомогою якого було здійснено фіксацію обставин справи. З відеозапису, зробленого за допомогою відеореєстратора, слідує, що поліцейським було зупинено транспортний засіб ГАЗ 3110, з причепом легковим «Фермер», який не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль». Також, позивач у позовній заяві не заперечує даного факту та погоджується з тим, що він порушив вимоги вказаного дорожнього знаку та визнає відсутність у нього чинних полісів обов`язкового страхування, непрацюючі лампи задніх габаритних вогнів. При цьому, посилання позивача на порушення вимог державних стандартів щодо встановлення дорожнього знаку 3.41 «Контроль», не знаходять свого підтвердження та не відповідають дійсності. Дорожні знаки, встановленні поряд з дорожньою станцією патрульної поліції відповідають схемі організації дорожнього руху, погодженою заступником начальника управління - начальником відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Денисом Грищенком, складеної з урахуванням вимог ДСТУ 4100:2021 та ДСТУ 8749:2017. З відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейського також слідує, що, підійшовши до транспортного засобу, яким керував позивач, поліцейський представився, повідомив причину зупинки та попросив пред?явити документи, зазначені в пункті 2.1 Правил дорожнього руху, на підставі пункту 2.4 а) Правил дорожнього руху. При спілкуванні поліцейського з позивачем, поліцейський повідомив, що транспортний засіб має несправність, що є окремим адміністративним правопорушенням. Також в ході спілкування була встановлено відсутність у водія чинних полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу було повідомлено про причину зупинки та суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення оскаржуваної постанови поліцейський оголосив про початок розгляду справи, ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводився розгляд справи та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав. Також, поліцейський, як особа, яка уповноважена на розгляд справи, розглянув клопотання позивача про відкладення розгляду справи і відмовив позивачу в його задоволенні та роз?яснив своє рішення, оскільки постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені за частиною першою статті 121 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП та частиною першою статті 126 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. У визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Твердження позивача про порушення поліцейським вимог чинного законодавства щодо вимоги надання документів, є недоречними, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності. Відповідно до чинного законодавства на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов?язаний пред?являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, та інші визначені законодавством документи. При цьому, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов?язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред?явити такі документи. Поліцейський Паєта Владислав Анатолійович під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення постанови серії ЕНА № 3258621 від 13 жовтня 2024 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, при цьому, жодним чином не порушив права позивача, а постанова повністю відповідає вимогам законодавства. Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності, не є підставою для скасування оскаржуваної постанови та звільнення від адміністративної відповідальності. Всі зауваження позивача як підстави для скасування оскаржуваної постанови не знаходять свого підтвердження, мають суб`єктивний характер та свідчать лише про намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що надані відповідачем докази не містять предмету доказування, оскільки обставини не можливо встановити, не є належними, оскільки не містять предмету доказування, не є допустимими, оскільки обґрунтування конкретного доказу має ознаки сумнівності, не є достовірними, оскільки неможливо на підставі наведених відповідачем доказів встановити дійсні обставини справи, не є достатніми, оскільки у своїй сукупності не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи. При цьому, недотримання особою, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення порядку її розгляду, є самостійною підставою для визнання протиправною відповідної постанови та скасування її в судовому порядку. Надані відповідачем документи та матеріали не містять доказів складу адміністративного правопорушення, на які посилається відповідач як на причину зупинки транспортного засобу, але містяться докази порушення поліцейським процесуальних прав позивача, а саме: відхилення клопотання про ознайомлення з доказами причини зупинки на місці та про перенесення розгляду справи. Інспектором було проігноровано вказане клопотання та винесено оскаржувану постанову без дослідження відповідних доказів. 13 жовтня 2024 року позивач рухався з міста Жмеринка до міста Чернігів. Позивач почав рух об 11 годині, перевіривши справність світлових приладів, які працювали. Частина перша статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється. Позивач не заперечував факт несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) на момент виявлення зазначеного порушення патрульним поліцейським. Разом з цим, автомобіль в той день був в справному стані, але під час руху транспортного засобу по автодорозі з незадовільним покриттям електроконтакт на причепі зник з причин, які не залежали від волі позивача та без наявності умислу в діях. У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 Правил дорожнього руху, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, а саме - до міста Чернігів. Таким чином, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною першою статті 121 КУпАП, а тому оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 листопада 2024 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін вказаної справи - відмовлено.

На підставі положень частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив таке.

13 жовтня 2024 року інспектором взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владиславом Анатолійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 3258621, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 121 КУпАП.

Зі змісту постанови серії ЕНА № 3258621 слідує, що 13 жовтня 2024 року о 20 год. 40 хв. в с. Кіпті, дорога М-01, 97 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом легковим «Фермер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», не мав при собі чинних полісів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на транспортний засіб та причіп, та, при цьому, у нього в темну пору доби не працювали задні габаритні ліхтарі на причепі (стаття 36 КУпАП), чим порушив пункт 31.6. б) Правил дорожнього руху (а.с. 18-22).

Постанова містить відомості про долучення до неї відео з портативного відеореєстратора № 473611.

Згідно із статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Дані положення кореспондуються в статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Також, згідно з вимогами пункту 31.6 б) Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до пункту 2.3. а), б) Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Обов`язок водія, зокрема, перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі визначений статтею 16 Закону України «Про дорожній рух».

Крім того, згідно з пунктом 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції, крім випадків встановлення проблискових маячків оранжевого кольору на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення та на транспортних засобах із розпізнавальним знаком «Діти»; г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» та «Про перевезення небезпечних вантажів» (далі - спеціальні правила); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Аналогічні норми містяться в статті 16 Закону України «Про дорожній рух», в якій, зокрема, зазначається, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Відповідно до пункту 21.1. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Також, згідно із пунктом 21.3/ статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється , зокрема, відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод (пункт 21.2. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Пунктом 21.4. статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина перша статті 9 КУпАП).

Згідно із частиною першою статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, відповідно до частини першої статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із частиною першою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (частина друга статті 36 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі передбачені частиною першою статті 121 КУпАП, частиною першою статті 122 КУпАП, частиною першою статті 126 КУпАП.

Частиною другою статті 222 КУпАП визначено, що від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із частиною четвертою статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також, частиною другою статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказом, наданим відповідачем до відзиву, а саме - відеозаписом, підтверджується факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та спростовуються доводи позивача.

Поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що поліцейський при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений законом.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в справі докази та доводи в їх сукупності, суд вважає, що відповідачем відповідно до частини другої статті 77 КАС України доведено наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та правомірність прийнятого рішення, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статями 2, 6-10, 72, 77, 90, 139, 241-246, 271, 272, 286, 297 КАС України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владислава Анатолійовича, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Відповідач інспектор взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Чернігівській області Департаменту патрульної поліції Паєта Владислав Анатолійович, місцезнаходження: вул. Громадська, 66, м. Чернігів.

Відповідач Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ; ідентифікаційний код 40108646.

Суддя