Справа № 320/16687/21
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року справа №320/16687/21

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Бориспільської міської ради, з вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови надати в повному обсязі інформацію та копії документів безкоштовно по запиту позивача № 29/10-9 від 29 жовтня 2021 р.;

- зобов`язати відповідача надати безкоштовно повну інформацію та копії документів по запиту позивача до відповідача № 29/10-9 від 29 жовтня 2021 р. протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (суддя Журавель В.О.).

На підставі розпорядження Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2023 №263-р/ка у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_2 ) у відставку на підставі Рішення Вищої ради правосуддя №949/0/15-23 від 03.10.2023 «Про звільнення ОСОБА_2 ) з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку», проведено повторний автоматизований розподіл справи №320/16687/21, за результатами якого, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.

Ухвалою суду від 06.12.2023 адміністративну справу прийнято до провадження судді Щавінського В.Р. та вирішено її розгляд здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що ним надіслано на електронну адресу відповідача запит на інформацію, однак відповідачем надано відповідь на вказаний запит лише у розмірі 10 сторінок запитуваних документів. Стосовно решти сторінок запитуваного, запропоновано позивачу надати підтверджуючі документи щодо повної оплати витрат на копіювання та друк або сканування документів. Також, щодо другого пункту запиту, відповідач запропонував позивачу звернутися до Бориспільської ДПІ ГУ ДПС у Київській області.

На думку позивача, бездіяльність відповідача щодо ненадання у повному обсязі інформації стосовного першого пункту запиту в електронній формі безоплатно є протиправною. Крім того, позивач наголосив, що відповідач всупереч приписів ч.1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не направив запит належному розпоряднику.

Відповідач позов не визнав та подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що з огляду на заявлення у прохальній частині запиту позивача вимоги щодо надання копій запитуваних документів, обґрунтовано направлено позивачу частину документів у кількості 10 аркушів та повідомлено про те, що надання повної запитуваної інформації передбачає виготовлення копій документів, витрати на які позивачу слід оплатити.

Щодо запитуваної у пункті 2 запиту інформації, відповідач зазначив, що надати відомості про фактично сплачену суму коштів в якості земельного податку за вказану у запиті земельну ділянку виконавчим комітетом міської ради запропоновано позивачу звернутися із запитом до Бориспільської ДПІ ГУ ДПС у Київській області, так як міська рада та її виконавчий комітет не є держателем (розпорядником) запитуваної інформації.

Крім того, відповідач наголосив, що міська рада у даному спорі не є належним відповідачем, оскільки як зазначає сам позивач він вважає дії саме Виконавчого комітету Бориспільської міської ради протиправними та незаконними. При цьому, Виконавчий комітет Бориспільської міської ради є окремою юридичною особою.

Позивач, не погоджуючись із доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов, подав до суду відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість доводів відповідача. Наголосив, що у своєму запиті не заявляв вимоги щодо копіювання чи друку копій документа, а визначив порядок отримання відповіді у електронній формі, відтак отримання таких копій документів, на думку позивача, не потребує додаткових витрат на копіювання та друк копій документів. Крім того, позивач посилаючись на приписи Податкового кодексу України та бюджетного законодавства зазначив, що розпорядником інформації з приводу плати за землю або земельного податку є саме відповідач. Додатково позивач наголосив, що заявлені у даному позові вимоги стосуються саме Бориспільської міської ради.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачаєтеся з матеріалів справи, 29.10.2021 ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу Бориспільської міської ради подано запит Nє29/10-9 на отримання публічної інформації, в тому числі з вимогами:

1.? ?Надати копію рішення Бориспільської міської ради про встановлення ставок земельного податку з 01.01.2019 року по момент отримання даного запиту.

2.? ?Надати відомості про фактично сплачену суму коштів в якості земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0432 в період з 2019 по 2021 роки.

У відповідь, 08.11.2021 листом №12-33-4444 Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради надано відповідь на запит та зазначено, що запитувані документи складаються з 40 сторінок, тому згідно ст. 21 Закону України «Про доступ до публічної інформації» якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов?язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. Також, щодо інформації по п. 2 запиту, для отримання відомостей про фактично сплачену суму коштів в якості земельного податку, запропоновано звернутися до Бориспільської ДІ ГУ ДПС у Київській області.

Не погоджуючись з бездіяльністю Бориспільської міської ради щодо надання неповної відповіді на запит, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.

Статтею 34 Конституції України визначено право кожного вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939- VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Стаття 5 Закону №2939-VI визначає, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Частиною першою статті 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Приписами статті 19 Закону №2939-VI унормовано, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами статті 21 Закону №2939-VI визначено, що інформація на запит надається безкоштовно.

У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк в межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Згідно із приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Отже, за змістом наведених статей можна виділити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Визначальним для публічної інформації є те, що вона є заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

При цьому, якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям відображеності та задокументованості і є публічною. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Зокрема, така правова позиція викладена в пункті 1.1 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 29.09.2016 № 10 Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації та постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 522/817/15-а та від 06.09.2019 у справі №128/4752/15-а.

Згідно зі статтею 23 Закону № 2939-VІ рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити:

1) відмову в задоволенні запиту на інформацію;

2) відстрочку задоволення запиту на інформацію;

3) ненадання відповіді на запит на інформацію;

4) надання недостовірної або неповної інформації;

5) несвоєчасне надання інформації;

6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону;

7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Системний аналіз вищевикладених норм дає підстави для висновку, що розпорядники інформації у межах встановленого Законом строку зобов`язані надавати публічну інформацію, зокрема, за запитами на інформацію, незалежно від того, чи стосується ця інформація запитувача інформації особисто. У випадку якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк, якщо ж запитувач особа не оплатив фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту.

Як було встановлено судом, у запиті на отримання інформації, який був направлений позивачем на електронну адресу Бориспільської міської ради, ОСОБА_1 просив:

1) надати копію рішення Бориспільської міської ради про встановлення ставок земельного податку з 01.01.2019 року по момент отримання даного запиту;

2) надати відомості про фактично сплачену суму коштів в якості земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0432 в період з 2019 по 2021 роки.

Частиною другою статті 19 Закону №2939-VI передбачено, що запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Варто зазначити, що запитувана позивачем інформація є публічною, оскільки стосується діяльності суб`єкта владних повноважень та прийняття ним рішень, а також була відображена (задокументована) ним.

Водночас, як було встановлено судом, Виконавчий комітет Бориспільської міської ради разом з листом від 08.11.2021 №12-33-4444 направив позивачеві лише частину запитуваних документів, а для надання повного комплекту документів запропонував позивачеві сплатити фактичні витрати, пов`язані з копіюванням та друком. При цьому щодо надання інформації про фактично сплачену суму коштів в якості земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером :05:001:0432 відповідач запропонував звернутися до Бориспільської ДПІ ГУ ДПС у Київській області.

Суд звертає увагу, що всупереч положень частини першої статті 22 Закону №2939-VI щодо направлення запиту належному розпоряднику, відповідачем не було дотримано зазначених вимог, оскільки запит не був направлений до належного розпорядника (Бориспільської ДПІ ГУ ДПС у Київській області) з одночасним інформуванням позивача про це, що свідчить про порушення відповідачем положень частини першої статті 22 Закону №2939-VI.

Вказане свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, відтак у цій частині позовні вимоги є обґрунтованими.

Суд зауважує, що незважаючи на те, що запит на публічну інформацію був адресований Бориспільській міській раді, відповідь на цей запит була надана Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, що свідчить про виконання відповідачем положень частини першої статті 22 Закону №2939-VI щодо направлення запиту належному розпоряднику.

Щодо надання неповної інформації на запит та зобов`язання позивача оплатити витрати, пов`язані з копіюванням та друком, суд зазначає таке.

Як зазначалося раніше, відповідно до частини третьої статті 21 Закону №2939-VI розмір фактичних витрат визначається відповідним розпорядником на копіювання та друк у межах граничних норм, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо розпорядник інформації не встановив розміру плати за копіювання або друк, інформація надається безкоштовно.

Згідно з приміткою до постанови Кабінету Міністрів України від 13 липня 2011 року № 740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки встановлюється на дату копіювання або друку документів.

Суд звертає увагу, що вказані правові норми регулюють питання відшкодування витрат саме на копіювання та друк (що передбачає виготовлення паперових копій документів) та не передбачають обмеження права на отримання інформації в електронному вигляді, зокрема не передбачають встановлення плати за сканування копій документів.

Крім того, аналіз частини другої статті 34 Конституції України та частини другої статті 7 Закону України «Про інформацію» свідчить, що особа має право вибирати на власний розсуд форму копій документів, які вона запитує, а саме паперову чи електронну.

Відповідно до матеріалів справи позивач просив надіслати запитувані документи в електронному вигляді на його електронну пошту, проте зазначеного відповідач при наданні відповіді не врахував та протиправно посилався на необхідність здійснення оплати витрат на копіювання та друк запитуваних документів, що передбачає виготовлення паперових копій документів.

Згідно з твердженнями відповідача, інформація, яку запитує позивач, вже створена у паперовому вигляді та може бути надана в електронному вигляді позивачу за умови, якщо останній здійснить оплату за виготовлення електронних копій запитуваних документів. Тобто фактично відповідачем не надано безкоштовно відповідну інформацію з підстав відсутності її створення саме Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, а також з підстав її відсутності в електронному вигляді.

Суд звертає увагу, що надання вже існуючої інформації в електронному вигляді не є створенням нової інформації, оскільки в цьому випадку йдеться про переведення вже існуючої у відповідача інформації в електронний вигляд, тобто надання інформації, яка вже існує та розпорядником якої є відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17.02.2022 року у справі № 9901/119/21.

Крім того, Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію, що у разі якщо переведення в електронну форму (сканування) не є технічно неможливим та не покладає на розпорядника надмірний тягар, враховуючи ресурсні можливості, вимога щодо надання копії документів у сканованій формі повинна бути задоволена (пункти 30-31 постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2020 року в справі № 818/1043/17 та пункти 28-30 постанови Верховного Суду від 31 січня 2019 року в справі № 820/4258/17).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не було доведено, що надсилання в електронному вигляді копій запитуваних документів на електронну пошту позивача є технічно неможливим або покладає на відповідача надмірний тягар, а тому відповідач був зобов`язаний задовольнити запит позивача та надати копії запитуваних позивачем документів в електронному (сканованому) вигляді безкоштовно у повному обсязі.

Отже, оцінивши обґрунтованість вимог позивача, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю. При цьому, суд зазначає, що запит позивача був опрацьований Виконавчим комітетом Бориспільської міської ради, який надав позивачеві відповідь на запит. При цьому, відповідачем не надано доказів того, що саме зазначений орган є розпорядником запитуваної інформації, відтак є необґрунтованими твердження відповідача про те, що він не є належним відповідачем по справі.

З огляду на наведене, порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання повної інформації на запит позивача.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача надати безкоштовно повну інформацію та копії документів по запиту позивача до відповідача № 29/10-9 від 29 жовтня 2021 року протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст.1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок вимоги про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та вимоги про зобов`язання вчинення ним певних дій. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, можливим є зобов`язання до вчинення певних дій для відновлення порушених прав та інтересів сторони.

З огляду на те, що судом визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо обставин надання інформації на запит від 29.10.2021, відповідно з метою відновлення порушених прав та інтересів позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати відповідача надати позивачу безкоштовно повну інформацію та копії документів по запиту ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради №29/10-09 від 29.10.2021 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, враховуючи визнання відповідачами позову та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору суд не вирішує питання про відшкодування судових витрат позивача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною бездіяльність Бориспільської міської ради щодо ненадання в повному обсязі інформації та копії документів безкоштовно по запиту ОСОБА_1 №29/10-09 від 29.10.2021.

3. Зобов`язати Бориспільську міську раду надати безкоштовно повну інформацію та копії документів по запиту ОСОБА_1 до Бориспільської міської ради №29/10-09 від 29.10.2021 протягом 5 робочих днів з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.