Справа № 200/6935/24
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року Справа№200/6935/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

03.10.2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надіслана позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить суд:

-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 04 від 23.08.2023 року про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача зарахувати період роботи позивача, а саме на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 02.11.2018 по 03.04.2023 за списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 року №202 та від 24 червня 2016 р. № 461, що дає право на призначення пенсії незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, та призначити пенсію відповідно до заяви від 04.04.2023 року, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має право на пенсію за віком. Позивач 04.04.2023 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії та надав всі необхідні документи. Рішенням відповідача від 23.08.2023 року №04 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Позивач оскаржив вказане рішення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі №200/6458/23 було зобов`язано відповідача зарахувати до пільгового стажу спірний період роботи. Спірний період роботи відповідач зарахував до пільгового стажу роботи за Списком №1, а не до Списку №1 шахтарі, як працівнику професій за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 №202 та від 24.06.2016 №461, з тих підстав, що в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 не дані правові висновки стосовно спірного періоду роботи.

Позивачу стало відомо про рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 30.07.2024 на заміну рішення про відміну рішення від 23.08.2023 року №04, з якого вбачається, що позивач не має достатньо пільгового стажу в підземних умовах 25 років, а період роботи з 02.11.2018 по 03.04.2023 на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля не зараховані до Списку №1-шахтарі як працівники професій за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 №202 та від 24.06.2016 №461.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що позивач 04.04.2023 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV.

За наслідками розгляду заяви та наданих документів 30.07.2024 Головним управлінням винесено рішення № 04 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 200/6458/23 зобов`язано Головне управління зарахувати до пільгового стажу позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року. На виконання рішення суду від 20.12.2023 до пільгового стажу зараховано період навчання за фахом в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998 та в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001. При цьому, інші зобов`язання щодо повторного розгляду заяв або щодо призначення пенсії за віком згідно ч. 3 ст 114 Закону № 1058 відсутні. Тобто, рішення суду виконано в повному обсязі.

Зазначив, що вік позивача складає 44 роки 2 місяці, страховий стаж становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні - 55 років 03 місяці 02 дні. Пільговий стаж позивача становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них: - робота за Списком № 1- 7 років 1 місяць 8 днів; - роботи підземні за постановою 202(25) - 20 років 10 місяців 10 днів. Таким чином, оскільки стаж позивача для призначення пенсії за віком згідно з ч 3 ст 114 Закону № 1058 складає 20 років 10 місяців 10 днів, то право на пенсію відсутнє у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

04 квітня 2023 року через вебпортал Пенсійного фонду України звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії від 04 квітня 2023 року розподілена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

12 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №04, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність 25-річного стажу на підземних та гірничих роботах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2023 року у справі №200/2553/23, яке набрало законної сили 15 серпня 2023 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в призначенні пенсії та скасування рішення № 04 від 12.04.2023 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію згідно ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 04.04.2023 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 на ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 01.01.2020 року по 04.04.2023 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового та пільгового стажу період навчання ОСОБА_1 з 01.09.1998 року по 05.07.2001 року в Донецькому технічному університеті, в Селидівському гірничому технікумі за спеціальністю шахтне і підземне будівництво з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати весь період роботи ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу за ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення та Постанови КМУ від 31.03.1994 року № 202 усіх періодів роботи з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмови у призначенні пенсії №04 від 12.04.2023 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 04.04.2023 року відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням ОСОБА_1 до пільгового стажу періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року, періодів роботи з 21.02.2001 року по 31.05.2001 року, з 16.06.2001 року по 27.08.2007 року, з 13.05.2011 року по 14.07.2011 року до підземних робіт за ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Постанови № 202 від 31 березня 1994 р., періодів роботи з 24.03.2015 року по 25.03.2015 року, з 10.04.2015 року по 16.06.2015 року за Списком № 1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до страхового та пільгового стажу періоду роботи з 01.01.2020 року по 03.04.2023 року за Списком № 1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі №200/6458/23 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107, ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №04 від 23 серпня 2023 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині зарахування періодів навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року виключно до пільгового стажу.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 року по 28.05.1998 року, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 року по 06.07.2000 року, з 25.09.2000 року по 20.02.2001 року, з 01.06.2001 року по 12.06.2001 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду 17 липня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 200/6458/23 - залишено без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року у справі № 200/6458/23 залишено без змін.

30.07.2024 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняв рішення №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023, в якому зазначив наступне.

На виконання Постанови Першого Апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 по справі № 200/6458/23, якою рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 200/6458/23 залишено без змін, Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області скасовано рішення про відмову від 23.08.2023 №04 та зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 , 27.01.1979 періоди навчання в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998, в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

При цьому інші зобов`язання щодо повторного розгляду заяв або щодо призначення пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відсутні.

Відмова в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 04.04.2023.

Згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Вік заявника - 44 роки 2 місяці.

Страховий стаж особи становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні становить 55 років 03 місяці 02 дні

Пільговий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них: - робота за Списком № 1- 7 років 1 місяць 8 днів; - роботи підземні за постановою 202(25) - 20 років 10 місяців 10 днів;

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі № 200/2553/23 до пільгового стажу зараховано: навчання за фахом в Селидівському гірничому технікумі з 01.09.1994 по 28.05.1998 та в Донецькому державному технічному університеті з 01.09.1998 по 06.07.2000, з 25.09.2000 по 20.02.2001, з 01.06.2001 по 12.06.2001.

Працює. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.

Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Одеській області прийнято рішення № 04 від 30.07.2024 (далі-Рішення) про відмову у призначенні пенсії за віком згідно частини 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 25 років.

Відповідно до розрахунку страхового стажу, форма РС-право (в межах спірного періоду):

період з 02 листопада 2018 року по 03 квітня 2023 року - зараховано до Списку №1.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1-349 від 04.04.2023, яка видана ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 встановлено, що зазначена особа працювала повний робочий день на підземних роботах і за період:

з 02.11.2018 по 07.02.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в.о. директора шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 07.02.2019 по 12.03.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою директор шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 12.03.2019 по 24.03.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в.о. головного інженера керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 24.03.2019 по теперішній час виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в директор шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994.

Згідно з довідкою о фактичних спусках, підйомах в шахту ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» зайнятих з видобутку вугілля №1-350 від 04.04.2023 позивач у спірний період мав:

за 2018 рік: у листопаді 16; у грудні 19 +відр. -3;

за 2019 рік: у січні 19; у лютому 14 +відр.- 6; у березні - 17 + відр. -3; у квітні 15+відр. -6; у травні 15+відр. -3; у червні 15+відр. -3; у липні 19; у серпні 18+відр. -3; у вересні 18+відр. -3; у жовтні 19+відр. -3; у листопаді 17+відр. -3; у грудні 19+відр. -3;

за 2020 рік: : у січні 16+ відп.-2+ відр.-3; у лютому 14 +відр.- 3; у березні - 17; у квітні 18; у травні 15; у червні 16; у липні 18+відп.-2; у серпні 18+відп. -1; у вересні 19; у жовтні 18+відр. -1; у листопаді 15+відр. -3; у грудні 19;

за 2021 рік: : у січні 16; у лютому 17 +відр.- 3; у березні - 18; у квітні 16+ відр.-3; у травні 14; у червні 17; у липні 19+відр.-3; у серпні 16+відп. -6; у вересні 14+л/л-5+відп.-2; у жовтні 8+відп.-2; у листопаді 14+відр. -3; у грудні 14+відр.-3;

за 2022 рік: : у січні 12+відп.-3; у лютому 13; у березні - 18; у квітні 19; у травні 14; у червні 17; у липні 16+відр.-3; у серпні 19; у вересні 17+відр.-3; у жовтні 11+відп.-8; у листопаді 18; у грудні 14;

за 2023 рік: : у січні 18; у лютому 16+відр.-2; у березні 1.

Судом встановлено, що вищевказані довідки наявні в матеріалах пенсійної справи позивача.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд керувався наступним.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Зокрема, частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Таким чином, необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, що передбачені списком, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, та не менше 25 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, яка набрала чинності з 03.08.2016, затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який містить в собі розділ 1 підрозділ 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень, у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники: зайняті повний робочий день на підземних роботах; які обслуговують працівників, зайнятих на підземних роботах (медперсонал підземних пунктів охорони здоров`я, працівники підземного телефонного зв`язку тощо).

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Перелік робіт та професій, зайнятість на яких протягом 25 років дає право на призначення пенсії незалежно від віку, визначається Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років».

Розділом I вказаного Списку включає підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Як встановлено судом вище, 30.07.2024 відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, прийняв рішення №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначив, що страховий стаж позивача становить 28 років 3 місяці 2 дні, у пільговому обчисленні становить 55 років 03 місяці 02 дні, пільговий стаж особи становить 27 років 11 місяців 18 днів, з них: - робота за Списком № 1- 7 років 1 місяць 8 днів; - роботи підземні за постановою 202(25) - 20 років 10 місяців 10 днів.

Отже, відповідачем до пільгового стажу підземної роботи позивача відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №202 від 31 березня 1994 року зараховано виключно - 20 років 10 місяців 10 днів, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно форми РС-право встановлено, що період роботи позивача з 02.11.2018 року по 31.12.2019 року зараховано до пільгового стажу за Списком № 1.

При цьому позивач вказує, що вказані періоді повинні бути зараховані до підземних робіт згідно ст. 14 Закону № 1788 та Постанови КМУ № 202.

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №1-349 від 04.04.2023, яка видана ВП «Шахта Україна» ДП «Селидіввугілля» ОСОБА_1 встановлено, що зазначена особа працювала повний робочий день на підземних роботах і за період:

з 02.11.2018 по 07.02.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в.о. директора шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 07.02.2019 по 12.03.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою директор шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 12.03.2019 по 24.03.2019 виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в.о. головного інженера керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994;

з 24.03.2019 по теперішній час виконував «Гірничі роботи», «Видобування вугілля підземним способом» за професією, посадою в директор шахти керівництво і апарат при керівництві, що передбачена Списком № розділ 1 код КП підстава Постанова КМ України №461 від 24.06.2016; згідно п.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Постанова КМ України №202 від 31.03.1994.

Згідно з довідкою о фактичних спусках, підйомах в шахту ВП «Шахта «України» ДП «Селидіввугілля» зайнятих з видобутку вугілля №1-350 від 04.04.2023 позивач у спірний період мав:

за 2018 рік: у листопаді 16; у грудні 19 +відр. -3;

за 2019 рік: у січні 19; у лютому 14 +відр.- 6; у березні - 17 + відр. -3; у квітні 15+відр. -6; у травні 15+відр. -3; у червні 15+відр. -3; у липні 19; у серпні 18+відр. -3; у вересні 18+відр. -3; у жовтні 19+відр. -3; у листопаді 17+відр. -3; у грудні 19+відр. -3;

за 2020 рік: : у січні 16+ відп.-2+ відр.-3; у лютому 14 +відр.- 3; у березні - 17; у квітні 18; у травні 15; у червні 16; у липні 18+відп.-2; у серпні 18+відп. -1; у вересні 19; у жовтні 18+відр. -1; у листопаді 15+відр. -3; у грудні 19;

за 2021 рік: : у січні 16; у лютому 17 +відр.- 3; у березні - 18; у квітні 16+ відр.-3; у травні 14; у червні 17; у липні 19+відр.-3; у серпні 16+відп. -6; у вересні 14+л/л-5+відп.-2; у жовтні 8+відп.-2; у листопаді 14+відр. -3; у грудні 14+відр.-3;

за 2022 рік: : у січні 12+відп.-3; у лютому 13; у березні - 18; у квітні 19; у травні 14; у червні 17; у липні 16+відр.-3; у серпні 19; у вересні 17+відр.-3; у жовтні 11+відп.-8; у листопаді 18; у грудні 14;

за 2023 рік: : у січні 18; у лютому 16+відр.-2; у березні 1.

Доказів протилежного відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано. Отже, вказані періоди мають бути зараховані позивачу до пільгового стажу за Списком №1 шахтарі, як працівнику професій за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 №202 та від 24.06.2016 №461 ст. 14 Закону № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку що під час прийняття рішення від 30.07.2024 №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не забезпечило всебічний, повний і об`єктивний розгляд всіх поданих позивачем документів, не зарахувало до пільгового стажу відповідні періоди роботи.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, враховуючи завдання та принципи адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.07.2024 №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023 є необґрунтованим, прийнято без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а отже не відповідає вимогам Конституції та законам України та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, як зазначив Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 р. № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.

Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13.

Так, призначення та обрахунок пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

У випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Аналіз зазначених положень свідчить, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом таких обставин:

- позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення;

- зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.09.2021 по справі № 120/192/20-а.

Враховуючи фактичні обставини даної справи, питання зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача не може бути віднесено до дискреційних повноважень органу пенсійного фонду з огляду на приписи чинного пенсійного законодавства.

Проте, до дискреційних повноважень відповідача належить здійснення нового розрахунку стажу позивача з урахуванням спірних періодів та вирішення питання щодо його достатності для призначення пенсії за віком, згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи, що у спірному рішення про відмову в призначенні пенсії відповідач не вказав періоди, які не зараховані до пільгового стажу, належним захистом порушеного права позивача у цій справі є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового стажу спірних періодів.

Приймаючи до уваги наведене в сукупності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає частковому задоволенню шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.07.2024 №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.04.2023 зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 шахтарі, як працівнику професій за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 №202 та від 24.06.2016 №461, ст. 14 Закону № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення період роботи на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 02.11.2018 по 03.04.2023.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 вказаної статті).

Таким чином, судовий збір у розмірі 908,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 30.07.2024 №04 на зміну рішення про відмову в призначенні пенсії № 04 від 23.08.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком у відповідності до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 04.04.2023 зарахувавши до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 шахтарі, як працівнику професій за Списком робіт і професій, затвердженим КМУ від 31.03.1994 №202 та від 24.06.2016 №461, ст. 14 Закону № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення період роботи на підприємстві ВП Шахта Україна ДП Селидіввугілля з 02.11.2018 по 03.04.2023.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, буд. 83, м. Одеса, Одеська область, 65107) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) суму судового збору у розмірі 908,40 грн.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова