Справа № 320/29868/24
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Заїки М.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В :

Адвокат Клименко Є.Г. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського відділу держаної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 54822108 від 28.09.2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави виконавчого збору у розмірі 2239,50 доларів США та 1076,09 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.11.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у письмовому провадженні на 04.12.2024.

Розгляд апеляційної скарги 04.12.2024 не здійснювався, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відрядженні.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до норм ч. 2 ст. 312 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження повноважень представником до позовної заяви додано ордер на надання правової допомоги від 14.06.2024 АА № 0042282, однак, з наданого ордеру вбачається, що він не відповідає типовій формі ордеру, яка затверджена на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua. Ордер за своєю формою не відповідає вимогам до нього, оскільки виготовлений друкарським способом, не був згенерований у особистому кабінеті адвоката. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що повноваження Клименка Є.Г. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Київському окружному адміністративному суді належним чином не підтверджено.

Інший документів на підтвердження повноважень адвоката до позовної заяви не додано.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав врахувати те, що Закон надає Раді адвокатів України повноваження затверджувати типову форму ордера, а не зразок зовнішнього вигляду бланку ордера, а тому, посилання суду першої інстанції на те, що на сайті Національної асоціації адвокатів України за відповідним посиланням міститься зразок ордеру не має правового значення для вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Натомість, доданий до позовної заяви на підтвердження повноважень адвоката Клименка Є. Г. ордер серії АА № 0042282 відповідає типовій формі та містить всі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (далі - Положення № 41). На переконання апелянта, твердження суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що ордер виготовлений друкарським способом, нічим не підтверджене та не відповідає дійсності. Доданий до позовної заяви ордер серії АА № 0042282 був згенерований в особистому кабінеті на сайті Ради адвокатів міста Києва ramk.com.ua. До того ж, відомості про адвоката Клименка Євгена Григоровича (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2973 від 21 червня 2007 року, видане Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури) містяться в Єдиному реєстрі адвокатів та є відкритими, тож суд першої інстанції, в разі виникнення будь-яких сумнівів, не був позбавлений можливості перевірити наявність статусу адвоката у представника позивача.

Апелянт зауважує, що в доданому до позовної заяви ордері зазначено, що «обмеження повноважень адвоката згідно договору про надання правової допомоги відсутні», як це передбачено п. 12.8 Положення № 41, що підтверджує наявність у адвоката повноважень на підписання позовної заяви від імені позивача.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до норм пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 55 КАС України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 57 КАС України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 59 КАС України, встановлено, що повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (частина четверта); в разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання (частина восьма).

Частиною четвертою статті 59 КАС України, визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до норм частини першої статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документом, що посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги, може бути ордер (пункт 1).

За змістом частини другої статті 26 цього Закону, ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Пунктом 4 "Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги", затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 №41 (Положення) передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

За змістом оскаржуваної ухвали, позовна заява повернута з тих підстав, що з наданого до позовної заяви ордеру вбачається, що він не відповідає типовій формі ордеру, яка затверджена на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України www.unba.org.ua, а ордер за своєю формою не відповідає вимогам до нього, оскільки виготовлений друкарським способом, не був згенерований у особистому кабінеті адвоката.

Водночас, колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, позаяк, доданий до позовної заяви на підтвердження повноважень адвоката Клименка Є. Г. ордер серії АА № 0042282 відповідає типовій формі та містить всі обов`язкові реквізити, передбачені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженим рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41.

При цьому, доводи суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про те, що ордер виготовлений друкарським способом, є необґрунтованим та недоведеним, крім того, відомості про адвоката Клименка Євгена Григоровича (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2973 від 21 червня 2007 року, видане Київською міською кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури) містяться в Єдиному реєстрі адвокатів та є відкритими, а тому, суд першої інстанції, в разі виникнення будь-яких сумнівів, не був позбавлений можливості перевірити наявність статусу адвоката у представника позивача.

Колегія суддів також бере до уваги й те, що у доданому до позовної заяви ордері зазначено, що «обмеження повноважень адвоката згідно договору про надання правової допомоги відсутні», як це передбачено п. 12.8 Положення № 41, що підтверджує наявність у адвоката повноважень на підписання позовної заяви від імені позивача.

Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів певну лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Доводи апеляційної скарги колегією суддів приймаються у якості належних.

Колегія суддів вважає, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму та порушив норми процесуального права.

Згідно п. ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Тому, наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року - скасувати.

Справу направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

М.М. Заїка