Справа № 280/9318/24
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Справа № 280/9318/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36000, м.Полтава, вул. Гоголя, буд.34, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; ),

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач 1, ГУ ПФУ в Полтавській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо незарахування позивачу періодів її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачу періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 до її страхового стажу у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати розмір її пенсії з 19.02.2024.

Позовна заява подана представником позивача адвокатом Вельможко А.С., яка діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 18.03.2024 серія АР №1168282.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №280/2636/24 позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Однак, при обчисленні розміру пенсії відповідачем не зараховано періоди її роботи в інфекційних відділеннях охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 до загального стажу у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII). Трудова книжка позивача надавалась відповідачу при зверненні за призначенням пенсії та містить записи, згідно із якими позивач у періоди з 01.10.1995 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 працювала на посаді медичної сестри інфекційного відділення міської дитячої лікарні №2. Позивач вважає, що вчинена відповідачем бездіяльність з незарахування спірного стажу у подвійному розмірі несумісна з принципами верховенства права та належного урядування, та порушує вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України. Посилається на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, та Верховного Суду, викладені в постановах від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17, від 04.12.2019 у справі №689/872/17 Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 14.10.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі третя особа, ГУ ПФУ в Запорізькій області); витребувано докази по справі.

22.10.2024 третя особа подала витребувані судом докази та пояснення, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач перебуває на обліку в Управлінні та отримує пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV). Статтею 60 Закону №1788-XII було визначено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. З аналізу зазначених норм вбачається, що зарахування стажу у пільговому порядку (подвійному розмірі) після 01.01.2004 застосовується для визначення права на пенсію за віком. При призначенні пенсії за віком стаж зараховується в одинарному розмірі для обчислення розміру пенсії, тобто при розрахунку коефіцієнту стажу. Таким чином, згідно чинного законодавства, під час розрахунку позивачу пенсії за віком, періоди роботи після 01.01.2004 враховано в одинарному розмірі. Враховуючи той факт, що зазначений позивачем спірний період роботи відноситься до часу, який наступив вже після 01.01.2004, тобто дати набрання чинності Законом № 1058-IV та не відноситься до визначення права на призначення пенсії, так як пенсія була вже призначена, Управління вважає, що вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають. Враховуючи усе наведене вище вважає, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно та розсудливо. Просить відмовити у задоволенні позову.

23.10.2024 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області. На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду у справі №280/2336/24 від 27.05.2024 відповідачем переведено позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV. Втім, ні судовим рішенням, ні нормами законодавства не зобов`язано територіальний орган ПФУ при переведенні з одного виду пенсії на інший переглядати страховий стаж розрахований іншим територіальним органом при попередньому призначенні (перерахунку) пенсії. Одночасно з цим заява позивача про переведення на інший вид пенсії не містила зауважень щодо перегляду розрахунку. Отже питання зарахування страхового стажу з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі відповідачем при переведенні позивача на пенсію за віком не вирішувалось. Крім того, відповідач зазначає, що підставою для перерахунку пенсії є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду в установленому порядку, за результатом розгляду яких пенсійний орган приймає відповідне рішення. Втім, згідно матеріалів електронної справи відсутні докази звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії (зарахування стажу у подвійному розмірі) чи будь-які інші докази того, що позивач звертався до територіального органу Пенсійного фонду. Отже, враховуючи, що позивачем не дотримано порядок звернення за перерахунком пенсії, а відповідачем не приймалось рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, у спірних правовідносинах не було порушено право позивача на зарахування періодів її роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі. Приймаючи до уваги вищенаведене, відповідач вважає, що позивач не обґрунтував порушення своїх прав, свобод та інтересів, а відтак пред`явлення позовних вимог до ГУ ПФУ в Полтавській області позбавлено як фактичних так і юридичних підстав. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 31.10.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі в справі в якості співвідповідача ГУ ПФУ в Запорізькій області.

На підставі матеріалів справи суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №280/2636/24, що набрало законної сили 27.06.2024, зобов`язано ГУ ПФУ в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до її пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 періоди роботи з 01.10.1995 по 25.04.2008, з 02.06.2008 по 02.03.2009, та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з 19.02.2024.

Згідно розрахунку стажу позивача, періоди її роботи з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 зараховані до страхового стажу позивача в одинарному розмірі.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу у подвійному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-IV.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

За визначеннями, наведеними у ст. 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Приписами ч. 1-3 ст. 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Як зазначено у ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Слід зазначити, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2024 у справі №280/2636/24, що набрало законної сили 27.06.2024, зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-XII з дня звернення за пенсією 19.02.2024.

Отже, пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначена позивачу на підставі норм Закону №1788-XII, а не Закону №1058-IV, як вказує відповідач.

Відповідно до статті 60 Закону №1788-XII робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Таке право на зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону №1788-ХІІ, не пов`язано із набранням чинності Законом № 1058-IV. При цьому, для зарахування медичному працівнику стажу у подвійному розмірі необхідно враховувати саме специфіку місця роботи працівника, а не посади, що він обіймав.

З матеріалів справи, а саме копії трудової книжки позивача, довідки КНП Центр первинної медико-санітарної допомоги №10 Запорізької міської ради від 05.12.2023 №2687/01-08, судом встановлено, що позивач працювала повний робочий день у Дитячій лікарні №2 м. Запоріжжя і за періоди з 01.10.1995 по 25.04.2008, з 02.06.2008 по 02.03.2009 виконувала роботу зі шкідливими та важкими умовами праці як палатна сестра медична 1-го інфекційно-педіатричного відділення, за професією робітники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних установах, відділеннях, кабінетах; середній медичний персонал, що передбачено: Списком №2 розділ ХХIV підрозділ 2а код 2260000а постанови КМ України від 11.03.1994 №162, за професією працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах, відділенях, кабінетах молодші спеціалісти з медичною освітою, що передбачено: Списком №2 розділ ХХIV підрозділ 24а позиція 24а постанови КМ України від 16.01.2003 №36.

Отже, під час розгляду справи установлено та не заперечується відповідачем, що протягом спірного періоду позивач працювала в інфекційному закладі охорони здоров`я.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06.04.2000 інфекційні хвороби - це розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.

Так, за правилами ст.60 Закону №1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Окрім цього, відповідачем не заперечується факт роботи позивача в інфекційному закладі в спірні періоди.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17, від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17 та від 27 квітня 2023 року у справі №160/14078/22, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону №1788-XII періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01 січня 2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом № 1058-IV.

Щодо посилань третьої особи на неможливість зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача у інфекційному закладі після 01.01.2004, суд зазначає, що стаття 60 Закону №1788-XII є чинною по теперішній час. Стаття 24 Закону України № 1058-IV не скасовує статтю 60 Закону №1788-XII та не зупиняє її дію.

Відповідно до статті 22 Конституції України, конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Аналогічних висновків щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд у постановах від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17, які в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом № 1058-IV та Законом №1788-XII вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788-XII був прийнятий раніше за Закон № 1058-IV.

Окрім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України "Про пенсійне забезпечення", то він мав би виключити із Закону України "Про пенсійне забезпечення" усі інші положення, чого зроблено не було.

Отже, доводи відповідача щодо відсутності підстав для зарахування до страхового стажу в подвійному розмірі періоду роботи особи в інфекційному закладі охорони здоров`я, після 01.01.2004 (набрання чинності Закону № 1058-IV) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність порушення прав позивачки з боку відповідача щодо не зарахування періоду роботи з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 в інфекційних закладах у подвійному розмірі при призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

На підставі вищевикладеного суд доходить до висновку про те, що позивач має право на пільгове обчислення стажу при призначенні та обрахунку пенсії із зарахуванням спірного періоду з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 трудової діяльності до страхового стажу у подвійному розмірі.

З приводу аргументів представника ГУ ПФУ в Полтавській області стосовно необхідності подання заяви про перерахунок пенсії відповідно до норм Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі, також Порядок №22-1), слід зазначити таке.

Відповідно до статті 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Пунктом 1.1 Порядку №22-1, зокрема, передбачено, що заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Відповідно до частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Судом встановлено, що позивач 19.02.2024 звертався до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії, яка за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в Полтавській області.

На виконання рішення суду у справі №280/2636/24 від 27.05.2024 ГУ ПФУ в Полтавській області зараховано позивачу до пільгового стажу із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 періоди роботи з 01.10.1995 по 25.04.2008, з 02.06.2008 по 02.03.2009, та призначено їй пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02.03.2015 № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» згідно із Рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020, з 19.02.2024, втім, як встановлено судом під час розгляду даної справи, спірний період протиправно зараховано в одинарному розмірі.

Таким чином, посилання відповідача на норми Порядку №22-1 є безпідставними та не заслуговують на увагу.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи позивача в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача періоди роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону №1788-XII, у зв`язку з чим перерахувати розмір її пенсії з 19.02.2024.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що з урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем обґрунтовані судові витрати на оплату судового збору в розмірі 968,96 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 в інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я з 02.12.2002 по 25.04.2008 та з 02.06.2008 по 02.03.2009 до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з 19.02.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судові витрати зі сплати судового збору сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, місцезнаходження: 36000, м.Полтава, вул. Гоголя, буд.34, .

Третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.158-Б; .

Повне судове рішення складено 10.12.2024.

Суддя М.О. Семененко