Справа № 938/814/24
Суддя: Чекан Н. М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№938/814/24
Провадження № 2-а/938/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Чекан Н.М.

з участю секретаря судового засідання Івасюк Г.Ю.

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Шекеряка Василя Михайловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , інтереси якого представляє адвокат Івасишин В.І., звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАД №883983 від 21.07.2024 року за ч.1 ст. 126 КУпАП та закриття провадження у цій справі.

Адміністративний позов обгрунтовано тим, що 21.07.2024 року інспектор сектору реагування патрульної поліції Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Шекеряк Василь Михайлович у відділі поліції виніс постанову БАД № 883983 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Із цієї постанови вбачається, що ОСОБА_2 21.07.2024 року в с. Вигода Верховинського району по вул. Набережна керував транспортним засобом та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія й реєстраційні документи. ОСОБА_1 прийнято рішення про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Вказаного правопорушення ОСОБА_2 не вчиняв, а сама постанова про адміністративне правопорушення серії БАД № 883983 від 21.07.2024 року є незаконною та підлягає скасуванню з таких підстав. ОСОБА_2 не керував взагалі транспортним засобом у вказаних у постанові місці та час. Поліцейський ОСОБА_1 не зупиняв ОСОБА_2 під час керування транспортним засобом 21.07.2024 року та взагалі не перебував у с. Вигода у зазначений час. Поліцейський ОСОБА_1 використав той факт, що ОСОБА_2 був доставлений та перебував у Верховинському РВП у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження №0000080 від 21.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, а згодом йому було обрано запобіжний захід. ОСОБА_1 обставини правопорушення не встановлював, на місці нібито вчиненого ОСОБА_2 правопорушення не перебував, розумів, що останній правопорушення не вчиняв. Жодних доказів правопорушення ОСОБА_1 не надав. Всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Просив постанову серії БАД №883983 від 21.07.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати, а провадження в справі закрити.

Ухвалою суду від 05.08.2024 року заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження в порядку визначеному ст. 286 КАС України з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано від Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області: належно завірену копію матеріалів адміністративної справи про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії БАД №883983 від 21.07.2024 року за ч.1 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором СРПП Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шекеряком Василем Михайловичем; відеозапис із бодікамери та відео з реєстратора від 21.07.2024 року, на яких зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 та винесення вищевказаної постанови.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області поступив відзив на адміністративний позов, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 за безпідставністю. Встановлення факту керування та вчинення адміністративного правопорушення відбувалось за подій, що передували розгляду справи про адміністративне правопорушення. А саме: 21.07.2024 року в зв`язку з проведенням оперативно-розшукових заходів з метою встановлення особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесеного до ЄРДР №0000080 від 21.07.2024 року, відповідальність за яке передбачена ст. 128 КК України, працівниками карного розшуку ГУ НП в Івано-Франківській області, під час здійснення перевірки ОСОБА_2 на його причетність до вищевказаного правопорушення, за адресою село Вигода, вулиця Набережна, Верховинського району, близько 19.51 годин 21.07.2024 року неподалік дерево-обробного цеху було помічено Томащука Василя Федоровича, який керуючи автомобілем марки «ТОЙОТА FJ КРУЗЕР» д.н.з. НОМЕР_1 зупинився, після чого під час розмови з останнім було відчутно запах алкоголю з ротової порожнини. Надалі, враховуючи те, що в цей же день, ст. лейтенант поліції Шекеряк В.М., перебуваючи в добовому наряді спільно з поліцейським СРПП капралом поліції Бойчуком Н.П., здійснювали патрулювання та нагляд за дорожнім рухом на території Верховинського району Івано-Франківської області, отримавши інформацію, що можливо водій ТЗ марки «TOYOTA FJ CRUISER», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_2 здійснював керування вище вказаним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, прибули до Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з метою перевірки отриманої інформації. Поліцейський, ст. лейтенант поліції Шекеряк В.М. належним чином представився водію, проінформував водія, що є інформація, яка дає поліцейському обґрунтовану підозру, що саме він - ОСОБА_2 як водій ТЗ «TOYOTA FJ CRUISER», номерний знак НОМЕР_2 , здійснював керування транспортним засобом у с. Вигода по вул. Набережна та за зовнішніми ознаками перебуває у стані алкогольного сп`яніння, запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від проходження якого останній в установленому порядку відмовився. З метою складання адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП, інспектор СРПП ст. лейтенант поліції Шекеряк В.М. попросив пред`явити посвідчення водія та документи на транспортний засіб. Водієм транспортного засобу виявився позивач, який на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ, оскільки не мав його при собі, як і не зміг пред`явити такі документи за допомогою мобільного додатку «ДІЯ». Встановивши факт керування ТЗ (що підтверджується рапортами працівників карного розшуку ГУНП в Івано-Франківській області), а також встановивши факт порушення п. 2.1 «А», «Б» ПДР - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб, поліцейським було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП (про що свідчить підпис позивача у п. 8 постанови) розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №883983 від 21.07.2024 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень. Після складання постанови її було оголошено позивачу та вручено під підпис. У ході складання постанови про адміністративне правопорушення серії БАД №883983 від 21.07.2024 року жодних заперечень та клопотань позивач не заявляв.

Від представника позивача адвоката Івасишина В.І. до суду поступила відповідь на відзив, в якій він просив скасувати постанову серії БАД 883983 від 21.07.2024 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП і закрити провадження у справі. Посилання відповідача на рапорти працівників карного розшуку, як на докази, не заслуговує на увагу, оскільки вказані особи взагалі не є патрульними поліцейськими та особами, уповноваженими на дії, визначені КУпАП, їх права та обов`язки регламентовані КПК та ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».

Позивач та його представник у судовому засіданні 25.11.2024 року просили задоволити позов. Надалі у судове засідання 10.12.2024 року не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача до суду поступило клопотання про розгляд справи за їх відсутності та задоволення позовних вимог.

Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області явку представника до суду не забезпечило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У ст. 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно доположень ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Згідно з п.2.1а, 2.1 б 2.1.Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №883983 від 21.07.2024 року, складеної відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст.126 КУпАП 21.07.2024 року вбачається, що ОСОБА_2 21.07.2024 року о 19.51 годин в с. Вигода вул. Набережна Верховинського району керував транспортним засобом Toyota FJ Cruiser, реєстраційний номер НОМЕР_2 та на вимогу поліцейського не пред`явив посвідчення водія та реєстраційні документи, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП.

У п.7 вищевказаної постанови від 21.07.2024 року зазначається, що до постанови додається відео.

Із долученого диску із записами відеофіксації від 21.07.2024 року, на яких зафіксовано та відображено події, які відбувалися 21.07.2024 року в період часу з 21.53.24 годин по 00.11.52 годин вбачається, що у приміщенні знаходяться працівник поліції та особа чоловічої статі; працівник поліції представляється та повідомляє особі чоловічої статі про підозру в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння; особа чоловічої статті просить пред`явити відео, на якому зафіксовано, що саме він керував автомобілем; працівник поліції повідомляє про наявність показів свідків, які зможуть підтвердити, що саме він керував транспортним засобом; особа чоловічої статі, до якої звертаються як до Василя Федоровича, повідомляє, що керувала інша особа; працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння; ОСОБА_3 повідомляє, що він відмовляється; працівник поліції пропонує пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі; ОСОБА_3 відмовляється; працівник поліції повідомляє про складання протоколу та пропонує пред`явити посвідчення водія та реєстраційні документи; ОСОБА_3 повідомляє про відсутність документів, оскільки він не керував транспортним засобом; працівник поліції уточнює анкеті дані та складає протокол про адміністративне правопорушення, в подальшому ознайомлює ОСОБА_4 зі змістом протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП та правами і обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомляє про розгляд справи в суді; працівник поліції повідомляє про складання постанови за ч.1 ст. 126 КУпАП, повідомляє про право її оскарження в суді, ОСОБА_2 ознайомлюється із постановою та підписує її, а щодо підписання протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП відмовляється.

На підтвердження факту керування ОСОБА_2 21.07.2024 року о 19.51 годин у с. Вигода вул. Набережна Верховинського району транспортним засобоммарки "Toyota FJ Cruiser" з реєстраційним номером НОМЕР_2 надано:

- рапорти старшого оперуповноваженого УКР ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Святослава Лейбюка та оперуповноваженого СКП Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Владислава Зеленчука від 21.07.2024 року та від 22.07.2024 року, з яких вони зазначили, що 21.07.2024 року перебували у відрядженні в зв`язку з проведенням оперативно-розшукових заходів з метою встановлення особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000080 від 21.07.2024 року, відповідальність за яке передбачена ст. 128 КК України; під час здійснення перевірки громадянина ОСОБА_2 на причетність до вищевказаного правопорушення за адресою: село Вигода вул. Набережна Верховинського району близько 19.51 годин 21.07.2024 року неподалік деревообробного цеху ними помічено громадянина ОСОБА_2 , який керуючи транспортним засобом Toyota FJ Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_2 зупинився, після чого під час розмови із останнім від нього відчутно запах алкоголю із ротової порожнини;

- рапорт інспектора СРПП Верховинського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області Василя Шекеряка від 22.07.2024 року на ім`я начальника поліції, з якого вбачається, що 21.07.2024 року 08.00 годин до 22.07.2024 року 08.00 годин він спільно із поліцейським СРПП капралом поліції Бойчуком Н.П. перебували у добовому наряді та здійснювали патрулювання та нагляд за дорожнім рухом на території Верховинського району; ними у Верховинському РВП у селищі Верховина по вул. Незалежності, 4а, складено постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП та протокол за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 за матеріалами працівників поліції, а саме оперуповноваженого УКР ГУ НП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції Святослава Лейбюка та оперуповноваженого СКП Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Владислава Зеленчука, відповідно до яких ОСОБА_2 21.07.2024 року о 19.51 годин керував автомобілем Toyota FJ Cruiser реєстраційний номер НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю, почервоніння шкірного покриву обличчя та порушення координації рухів; після чого під час складання адміністративних матеріалів водієві ОСОБА_2 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_2 відмовився, також водієві запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що останній відмовився; під час розгляду справи ОСОБА_2 ознайомлено з правами та обов`язками щодо розгляду справи; пред`явити посвідчення водія ОСОБА_2 не зміг, повідомивши про їх відсутність при собі.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2, ч. 4, ч. 7 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до п.4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 10.11.2015 року № 1408/2785, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених в тому числі ч.1 ст. 126 КУпАП поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах.

Згідно зі п. 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена в тому числі за ч. 1 ст. 126 КУпАП, виносяться на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2024 року інспектором СРПП Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області винесено постанову серії БАД №883983 о 22.10 годин відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 126 КУпАП в селищі Верховина вул. Незалежності за керування ним транспортним засобом 21.07.2024 року о 19.51 годин у с. Вигода вул. Набережна Верховинського району Івано-Франківської області.

За наведених обставин, працівником поліції винесено постанову не за місцем вчинення правопорушення в с. Вигода вул Набережна Верховинського району, а за іншою адресою: вул Незалежності селища Верховина.

Крім того, до суду не надано доказів щодо керування ОСОБА_2 транспортним засобом 21.07.2024 року, оскільки з зафіксованого відеозапису вбачаються події, що відбувалися у відділенні поліції, що підтверджується і самою оскаржуваною постановою за ч.1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_2 , у п.2 якої вказано місце розгляду справи: вул. Незалежності, 4 а селища Верховина (адреса Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області), а місце вчинення правопорушення: вул. Набережна с. Вигода Верховинського району.

Суд звертає увагу, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Про це зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 28.05.2020 року в справі №524/4668/17.

Інших доказів, які б свідчили про винність ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП відповідачем не надано.

З огляду на наведене, суд вважає, що вина позивача у вчиненні правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, не доведена поза розумним сумнівом. У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Щодо належності обраних позивачем відповідачів суд вважає за необхідне зазначити, що одним з відповідачів по справі позивачем було визначено працівникаВерховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Шекеряка Василя Михайловича, який виніс спірну постанову про накладення адміністративного стягнення, однак суд не може погодитися з цим.

Зокрема, на позивача відповідно до ст. ст. 25, 26, 42 КАС України покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Згідно зі ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України- це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

У п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» закріплено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч. 1 ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм, необхідно прийти до висновку, що розгляд справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, відноситься до компетенції органів Національної поліції. Працівники органів поліції, які мають спеціальні звання поліції мають накладати адміністративні стягнення та розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені цих органів.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що працівник поліції, який виніс оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст.222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не його територіальний орган чи посадова особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах і від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року в справі за №742/2298/17 та від 26.12.2019 року в справі за №724/716/16-а.

Так, Верховний Суд виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Крім того, згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У ч.1 ст.293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову в справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, відповідно до ч. 3ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме в частині до відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, оскільки належним відповідачем у цій справи є лише Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Сторона позивача заявила клопотання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 605,60 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 9000 гривень, з приводу чого долучено квитанцію про оплату судового збору в розмірі 605,60 гривень та квитанцію про плату послуг на правничу (правову ) допомогу клієнта ОСОБА_2 із адвокатом Івасишиним В.І. від 06.10.2024 року на суму 9000 гривень за надану послугу: ознайомлення та вивчення матеріалів 1000 гривень, підготовка та складання позовної заяви 2000 гривень, вивчення відзиву та складання відповіді на відзив 2000 гривень, участь у судових засідання 2000 гривень, компенсація транспортних витрат 2000 гривень, при цьому будь-яких доказів щодо транспортних витрат до суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Нормою ч.3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає частково стягненню сума судового збору сплачена ним за подання до суду адміністративного позову в розмірі 605,60 гривень, а саме в сумі 302,8 гривень.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

ВС нагадав правила обчислення розміру витрат на оплату послуг адвоката. Цей розмір має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відзиві на позов відповідач Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області посилалося на не співмірність витрат на правову допомогу.

Керуючись принципами справедливості та верховенства права, враховуючи складність справи, часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до переконання про зменшення розміру відшкодування витрат на правову допомогу та стягненню з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3500 гривень.

Керуючись ст. ст. 126, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 77, 162, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області, ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 126 КУпАП, - задоволити частково.

Скасувати постанову про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 21.07.2024 року серії БАД №883983.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

У задоволенні позовних вимог до інспектора СРПП Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області Шекеряка Василя Михайловича відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 302 (триста дві) гривні 80 копійок.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування або ім`я сторін, їх місцезнаходження або місце проживання:

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, , адреса місця знаходження: вул. Академіка Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ;

Шекеряк Василь Михайлович, адреса: вул. Незалежності, 4 селища Верховина Івано-Франківської області.

Суддя Наталія ЧЕКАН