Справа № 160/26692/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій просить суд:
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.10.2024 р. відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як фізична особа та платник податків з 19.01.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19.01.2018 року, копія якої міститься в матеріалах справи.
Як вбачається із скріншота з сайту id.gov.ua, який було надано позивачем до суду, на цей час при реєстрації в електронних системах, в тому числі на сайті id.gov.ua за цифровим підписом ОСОБА_1 значиться його місце реєстрації с.Братолюбівка Кіровоградської області.
За даними інформаційно - комунікаційної системи контролюючого органу Васільєв Віталій Олександрович перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС (Придніпровська ДПІ), як платник податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власником об`єктів житлової/нежитлової нерухомості: домоволодіння, за адресою: квартири, за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 79,1 кв. м., дата державної реєстрації права власності 03.08.2017, частка власності 1/1 (дата припинення права власності 19.03.2021); домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 48 кв. м., дата державної реєстрації права власності 27.01.2021, частка власності 1/1; будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 160,1 кв. м., дата державної реєстрації права власності 27.09.2017, частка власності 1/1; будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 218,7 кв. м. дата державної реєстрації права власності 14.11.2017, частка власності 1/1; будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 700 кв. м., дата державної реєстрації права власності 14.11.2017, частка власності 1/1; будівлі, за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1130,7 кв. м., дата державної реєстрації права власності 20.09.2018, частка власності 1/1, що підтверджується наданими відповідачем доказами.
Згідно з пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України та відповідно до пп. 266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, ГУ ДПС у Дніпропетровській області нараховано ОСОБА_1 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 - 2023 роки та сформовані наступні податкові повідомлення - рішення (форма «Ф»):
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі по тексту - ПК України).
Положеннями ст.265 ПК України визначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.
Статтею 266 ПК України врегулюванні питання податку на нерухоме майно, відмінні від земельної ділянки.
Відповідно до п. п.266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п. п.266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (п. п.266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПК України).
Відповідно до п. п.266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно п. п.266.3.3 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.
Відповідно до п.45.1 ст.45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Згідно з п. 63.5 ст.63 ПК України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктом 70.1 ст.70 ПК України передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр).
Відповідно до п.70.2 ст.70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.
Згідно з п.п.266.7.1 п.266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , як фізична особа та платник податків з 19.01.2018 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 19.01.2018 року. Довідку про присвоєння позивачу індивідуального податкового номеру також видано податковим органом за місцем його реєстрації і станом на момент звернення позивача до суду при реєстрації в електронних системах за цифровим підписом ОСОБА_1 значиться його місце реєстрації с. Братолюбівка Кіровоградської області.
Відповідачем зазначені обставини належними та допустимим доказами не спростовані.
З огляду на наведені вище норми права та встановлені у справі обставини суд прийшов до висновку, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності ОСОБА_1 повинні здійснюватись контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості: АДРЕСА_1 , яким є ГУ ДПС у Кіровоградській області.
Отже, спірні податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем поза межами повноважень, визначених Податковим кодексом України, тому не можуть вважатися правомірними.
Щодо доводів позивача про порушення строку прийняття податкових повідомлень-рішень, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до підпункту 266.7.2 п. 266.7 ст.266 ПК України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Слід зазначити, що 07 грудня 2017 року прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VІІІ, яким п. 266.10 ст. 266 ПК України доповнено підпунктами 266.10.2 і 266.10.3 такого змісту: «266.10.2. У разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання. 266.10.3. Податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу».
Абзацом а) пп.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Отже, вказаним Законом №2245-VІІІ дозволено контролюючим органам визначати грошове зобов`язання на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітні податкові періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 ст. 102 ПК України.
При цьому, у разі якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) податкове/податкові повідомлення-рішення у строки, встановлені підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 цієї статті, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення, а фізичні особи звільняються від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання (нарахування штрафу та пені), проте наведена норма не звільняє власників об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості від обов`язку сплачувати податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Слід зазначити, що зміни до пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України щодо строків надіслання податкових повідомлень-рішень на момент прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та на цей час не внесено.
З системного аналізу приписів пп. 266.7.2 п. 266.7 та пп. 266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України, випливає, що норми пп.266.10.3 п. 266.10 ст. 266 ПК України надають повноваження контролюючому органу визначати грошове зобов`язання з податку в межах 1095-денного строку, який починає відлік з того звітного періоду, в якому такі повноваження надані (з 2018 звітного року), і не спростовує обов`язку контролюючого органу винести відповідне податкове повідомлення-рішення до 01 липня року, наступного за звітним.
Проте, на думку суду, винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень після 01 липня року, наступного за звітним, не може бути самостійною та достатньою підставою для визнання протиправними і скасування таких податкових повідомлень-рішень, оскільки визначення грошових зобов`язань позивача з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розглядуваному випадку було здійснено в межах строків визначених пунктом 102.1 ст. 102 ПК України, з урахуванням приписів п.266.10.3 п.266.10 ст.266 ПК України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин та є чинними на цей час.
При цьому, суд вважає безпідставним посилання позивача на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 року у справі №817/213/16, оскільки вони були зроблені з огляду на приписи норм ПК України до прийняття Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» №2245-VІІІ, яким доповнено п.266.10 ст. 266 ПК України підпунктами 266.10.2 і 266.10.3, а тому не можуть бути взяті до уваги судом при розгляді цього спору.
Рішенням Державної податкової служби України від 15.01.2024 року №1017/6/99-00- 01-03-06 про результати розгляду скарги, скаргу позивача було задоволено частково, скасовано частину податкових повідомлень-рішень, які оскаржував позивач, а податкове повідомлення-рішення №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн залишено без змін, що підтверджується копією цього рішення, яка міститься в матеріалах справи.

Не погодившись з даним рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, в тому числі і податкового повідомлення-рішення №0-0464-UА0025668 від 31.10.2023 на суму 73 495,50 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року №160/7575/24 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені в повному обсязі. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області: №0-0464-UA0025668 від 31.10.2023 року на суму 14 685,81 грн.; №0-0464-UA0025668 та від 31.10.2023 року на суму 73 495,50 грн., якими позивачу нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2024 року №160/7575/24 набрало законної сили 13.07.2024 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач з цього приводу зазначає те, що з урахуванням рішення про результати розгляду скарги ДПС від 15.01.2024 року №1017/6/99-00-16-03-05 податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року №0-0464-UА0025668 вважається відкликаним.

Проте, наведені доводи відповідача спростовуються рішенням ДПС України від 15.01.2024 року №1017/6/99-00-01-03-06, в якому зазначено, що податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року № 0-0464-UА0025668 залишено без змін.

При цьому, податкове повідомлення рішення №0-0464- UА0025668 на суму 73 495,50 грн. за 2022 рік (адреса місцезнаходження об`єкта житлової або нежитлової нерухомості - АДРЕСА_1 ), було винесено 01.02.2024 року, тобто на момент його прийняття було чинним (не скасованим та не відкликаним) податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн., яким позивачу за 2022 рік вже нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за той самий об`єкт (адреса місцезнаходження об`єкта житлової або нежитлової нерухомості - АДРЕСА_1 ).

Наведені дії відповідача свідчать про подвійне нарахування позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за той самий об`єкт (адреса місцезнаходження об`єкта житлової або нежитлової нерухомості - АДРЕСА_1 ), за той самий період 2022 рік, у тому самому розмірі 73 495,50 грн. та протиправність дій відповідача при винесені податкового повідомлення-рішення №0-0464-UА0025668 від 01.02.2024 року, оскільки станом на 01.02.2024 року податкове повідомлення-рішення від 31.10.2023 року №0-0464-UА0025668 не було скасовано чи відкликано.

З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми права, суд дійшов висновку, що спірні податкові повідомлення-рішення від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668 на суму 20 352,60 грн., від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн., від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668, на суму 75 756,90 грн., винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області поза межами повноважень, визначених Податковим кодексом України та з порушенням вимог податкового законодавства, а тому є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі- КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 і ч. 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем у справі не доведено правомірність прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668 на суму 20 352,60 грн., від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн., від 01.02.2024 року №0-0464-UА0025668, на суму 75 756,90 грн., тоді як позивачем належним чином та в повному обсязі доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

За наведених обставин та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 257, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (, вул. Сімферопольська, 17-А, м.Дніпро, 49005) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення: від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 20 352,60 грн., від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668 на суму 73 495,50 грн., від 01.02.2024 №0-0464-UА0025668, на суму 75 756,90 грн., винесені Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, якими ОСОБА_1 нараховано податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1356 (одна тисяча триста п`ятдесят шість) грн. 84 коп.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса