Справа № 760/14577/24
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2339023 від 07 червня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2339023 від 07 червня 2024 року.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), а саме: не надано заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду, а також докази сплати судового збору на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду міста Києва, у зв`язку з чим ухвалою суду від 28 червня 2024 року позовну заяву було залишено без руху.

08 жовтня 2024 року, на виконання зазначеної ухвали, позивач надав до суду заяву, в якій зазначив, що позовну заяву ним подано у встановлений законом строк, оскільки останнім днем оскарження є 18 червня 2024 року, а перебіг процесуального строку починається з наступного дня після винесення постанови, а також надав квитанцію про сплату судового збору на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду міста Києва.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року позивачу було продовжено строк для усунення недоліків та роз`яснено порядок обчислення процесуальних строків, зокрема, що строк для оскарження постанови закінчився о 23:59 год. 17 червня 2024 року, проте позивач подав позовну заяву на пошту лише 18 червня 2024 року. З огляду на викладене, позивачеві необхідно було надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску звернення до адміністративного суду.

29 листопада 2024 року на виконання зазначеної ухали позивачем було надано заяву, в якій він вказав, що ним не пропущено строк звернення до суду та останнім днем для звернення до суду, на його думку, є саме 18 червня 2024 року.

Згідно з частинами першою, третьою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначає стаття 286 КАС.

Частиною другою цієї статті передбачено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до частин першої, другої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) в рішенні «Іліан проти Туреччини», зазначає, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, що надає впевненості іншим учасникам правовідносин.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що у справах щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності встановлюється десятиденний строк, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів або рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності або ж дня отримання відповідного рішення.

Десятиденний строк оскарження визнано законодавцем достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено, визначилась, чи буде вона звертатися до суду із позовом щодо захисту своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), момент отримання спірного рішення, а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

З позовної заяви вбачається, що позивачем оскаржується постанова від 07 червня 2024 року, а позов був підписаний ним та поданий на пошту 18 червня 2024 року.

Таким чином, позивач пропустив строк для пред`явлення даного позову до суду, адже граничний термін для його подання був - 17 червня 2024 року, а позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою - 18 червня 2024 року.

При цьому, протягом десяти днів після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а також ухвали про продовження строку для усунення недоліків позивач не надав клопотання про поновлення строку та не навів поважних причин його пропуску. Натомість, наполягав на тому, що строк звернення до суду ним не пропущено.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про повернення адміністративного позову позивачу у відповідності до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС та частини другої статті 123 КАС.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 122, 123, 169, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2339023 від 07 червня 2024 року повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя Л. М. Ішуніна