Справа № 297/4743/24
Суддя: ГАЛ Л. Л.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 297/4743/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі: головуючого ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Адамчо К.С., розглянувши адміністративний позов у терміновій справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Дмитра Михайловича, та до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , звернувся в суд із адміністративним позовом до поліцейського ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Д.М., який знаходиться за адресою: с-ще. Воловець, вул. Карпатська, 53, Воловецький район, Закарпатська область, Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, , про визнання протиправною і скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3486403 від 16.11.2024 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою серії ЕНА № 3486403 від 16 листопада 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно змісту постанови, ОСОБА_1 16 листопада 2024 року 06:58 год., рухаючись на автодорозі Київ-Чоп 717 км., керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 , не будучи пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України.

Позивач вважає, що його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є незаконним, неправомірним, необґрунтованим, у зв?язку з чим відповідна постанова підлягає скасуванню.

Так, 16 листопада 2024 року, ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі рухався на автодорозі Київ-Чоп, 717 км в сторону м. Львів, при цьому перед початком руху був пристебнутий паском безпеки. Під час проїзду на стаціонарному блок-пості розташованому у с. Нижні Ворота його зупинили працівники поліції. В ході розмови із співробітником поліції, останній попросив стати збоку, після чого ОСОБА_1 прийняв вправо на узбіччя дороги. Далі, працівник поліції звинуватив його та притягнув до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки не будучи пристебнутим ременем безпеки.

Також, як зазначає позивач, після зупинки транспортного засобу вже на узбіччі дороги він відстебнув пасок безпеки та вийшов з автомобіля, тобто відсутність пристебнутого ременя безпеки під час стоянки транспортного засобу, не вказує на наявність підстав для адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки така настає лише у разі керування транспортним засобом (тобто перебувания автомобіля у русі). Вказане може також підтвердити відеозапис з нагрудної камери інспектора. ОСОБА_1 заперечував щодо вчинення даного правопорушення, однак інспектор не взяв це до уваги та після того як ОСОБА_1 вже вийшов з автомобіля склав постанову, якою притягнув його до відповідальності, при цьому грубо порушивши норми ст. 280 КУпАП, згідно якої орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В ході розгляду справи інспектор не надав жодних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення та не пропонував йому дати пояснення щодо нього, не роз?яснив позивачу права, скористатися правом захисника та перенести розгляд справи, а лише роз?яснив право на оскарження постанови.

Крім того, під час спілкування з інспектором, до них підійшов інший інспектор, який не представившись вступив у розмову та вимагав надати Сертифікат проходження технічного огляду вищезазначеного транспортного засобу.

Враховуючи вищевказані обставини, є беззаперечні факти того, що інспектор поліції упереджено притягнув ОСОБА_1 до відповідальності, в той час як фактично правопорушення як зазначає позивач, з його сторони не було, у зв?язку з чим постанова серії ЕНА № 3486403 від 16 листопада 2024 року, є незаконною та підлягає скасуванню.

Слід зауважити, що в розділі постанови, який передбачає можливість вказівки на докази, на підставі яких прийнято рішення («До постанови додаються»), відсутні будь-які записи про дослідження інспектором будь-яких доказів по справі.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП с недоведеним. Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, відсутні будь-які докази вчинення позивачем правопорушення. За таких обставин, постанова про накладення адміністративного стягнення не може вважатись законною та підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач - поліцейський ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Д.М. в судове засідання не з`явився, відзив щодо позову не подав.

Представник ГУНП в Закарпатській області в судове засідання також не з`явився, відзиву на позов не подав, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 268 та ч. 2 ст. 269 КАС України ухвала про відкриття провадження з позовною заявою та повісткою була надіслана в ГУНП в Закарпатській області через підсистему «Електронний суд».

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2024 року поліцейським ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Д.М. винесена постанова серії ЕНА № 3486403 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 за ч. 5 ст.121 КУпАП з накладенням на нього штрафу в розмірі 510 грн.. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 16 листопада 2024 року о 06:58 год., рухаючись на автодорозі Київ-Чоп 717 км., керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц Спрінтер», номерний знак НОМЕР_2 , не будучи пристебнутий паском безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України (а.с. 5).

Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання протиправноюта скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Стаття 251 КУпАП вказує на те, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення - завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно п. 2.3.в Правил дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Так, відповідачем - поліцейським ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Д.М. не було надано належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення, а також його неявка до суду та відсутність відзиву (заперечень), та від іншого відповідача, як суб`єкта владних повноважень також підтверджує правдивість тверджень позивача.

Отже, позиція позивача, яка зазначена в позові не спростована, тому це підтверджує незаконність постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства суд прийшов до висновку, що при винесенні відповідачем постанови про адміністративне правопорушення порушено норми чинних нормативно-правових актів, оскільки вина ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.3.в ПДР не доведена, тому дії суб`єкта владних повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірними, постанова складена відносно нього є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до припису абзацу другого частини п?ятої статті 139 КАС України згідно із якими, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Проте, у цій справі, суд встановив, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою судовий збір не сплачував, оскільки на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати такого збору. Окрім того, також встановлено, що при розгляді цієї справи сторони не понесли витрати, пов?язані зі сплатою судового збору.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 245, 280, 289 КУпАП, ст. 9, ч. 2 ст. 77, 241, 242, 246, 286 КАС України,

рішив:

Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до поліцейського ВП №2 с-ще Воловець Мукачівського РУП в Закарпатській області Фізер Дмитра Михайловича, який знаходиться за адресою:с-ще. Воловець, вул. Карпатська, 53, Воловецький район, Закарпатська область, та до Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області, розташованого за адресою м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3486403 від 16.11.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції може бути подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лайош ГАЛ