Справа № 140/14099/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

10 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/14099/24
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Андрусенко О. О., одержавши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, в якому просить:

-визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача при відмові у призначенні житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг на період з травня 2024 року по квітень 2025 року та зобов`язати відповідача призначити житлову субсидію на оплату житлово-комунальних послуг на період з травня 2024 року по квітень 2025 року;

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача у відмові нарахування житлової субсидії на понаднормову площу житла та здійсненні перерахунку за періоди, в які позивачу була призначена житлова субсидія, та зобов`язати відповідача здійснити нарахування та перерахунок житлової субсидії на понаднормову площу житла з урахуванням 30 відсотків соціальної норми житла, що складає 63.51 м. кв. за періоди з травня 2018 року по квітень 2019 року, з травня 2019 року по квітень 2020 року, з травня 2020 року по квітень 2021 року, з травня 2021 року по квітень 2022 року, з травня 2022 року по квітень 2023 року, з травня 2023 року по квітень 2024 року;

- визнати протиправними рішення, дії та бездіяльність відповідача у відмові у призначенні житлової субсидії на оплату послуги з «централізованого теплопостачання» у неопалювальний період та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити житлову субсидію на послугу «централізоване теплопостачання» у неопалювальний період з травня 2023 року по жовтень 2023 року;

- визначити розмір моральної (нематеріальної) шкоди за протиправні рішення, дії та бездіяльність посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області та зобов`язати відповідача виплатити визначений розмір моральної (нематеріальної) шкоди;

- постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, рішення, дії чи бездіяльність яких визнана протиправною та направити окрему ухвалу відповідному суб`єкту владних повноважень (Пенсійному фонду України) для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Відповідно до пунктів 3, 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Відповідно до пункту 3 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

У позовній заяві позивач не вказав конкретної суми моральної шкоди, яку просить зобов`язати відповідача виплатити на його користь, так і не зазначив обґрунтованого розрахунку суми такої моральної шкоди, водночас зі змісту прохальної частини позовної заяви слідує, що такий обов`язок щодо визначення розміру моральної шкоди поклав на суд.

Варто зазначити, що обставини відшкодування моральної шкоди є індивідуальними та доводяться окремо у кожній справі.

У пунктах 5, 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) роз`яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що перекладання обов`язку на суд щодо визначення розміру моральної шкоди ставить в нерівні умови відповідача, який з урахуванням принципу змагальності сторін, повинен викласти свої заперечення, аргументи в заявах по суті справи.

За приписами частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону №3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 № 3460-ІХ установлено з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 3028 гривень.

Отже, оскільки позивач подав позовну заяву немайнового характеру, тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1211,20 грн (тобто, 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Проте, в порушення вимог частини третьої статті 161 КАС України, до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору за подання позову або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В тексті позовної заяви позивач заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на його майновий стан, що перешкоджає сплаті судового збору (він отримує пенсію за віком, яка є єдиним джерелом існування, та складає 3717,22 грн, за період з травня 2024 року по листопад 2024 року ним отримано пенсію в розмірі 26020,54 грн, а за цей самий період йому було нараховано до сплати житлово-комунальні послуги на суму 12884,20 грн).

Клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Як передбачено частиною першою статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За приписами частини другої статті 8 Закону №3674-VI суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд може звільнити від сплати, відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але єдиною підставою для цього є врахування судом майнового стану сторони. Майновий стан сторони визначається судом з конкретних обставин, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір за звернення до суду. Визначення майнового стану є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Необхідно зауважити, що до позовної заяви позивач не долучив жодних доказів на підтвердження незадовільного майнового стану, який впливав би на спроможність ОСОБА_1 сплатити судовий збір (наприклад, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній календарний рік; довідка про доходи, в т.ч. про розмір пенсії, довідка органу державної податкової служби, в т.ч. про відсутність інших (крім пенсії) доходів, з яких може бути сплачений судовий збір, документи, які підтверджують витрати на оплату комунальних послуг у значних розмірах, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, тощо)

Таким чином, на даний час відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру. Невмотивоване звільнення від сплати судового збору може вказувати на порушення принципу рівності по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Також згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною третьою статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У позовній заяві позивач просить, зокрема, зобов`язати відповідача здійснити нарахування та перерахунок житлової субсидії на понаднормову площу житла з урахуванням 30 відсотків соціальної норми житла, що складає 63.51 м. кв. за періоди з травня 2018 року по квітень 2019 року, з травня 2019 року по квітень 2020 року, з травня 2020 року по квітень 2021 року, з травня 2021 року по квітень 2022 року, з травня 2022 року по квітень 2023 року, з травня 2023 року по квітень 2024 року, а також нарахувати та виплатити житлову субсидію на послугу «централізоване теплопостачання» у неопалювальний період з травня 2023 року по жовтень 2023 року.

В той же час до суду з цим позовом позивач звернувся 05.12.2024, тобто із пропуском шестимісячного строку звернення до суду у вказаній частині позовних вимог. Позивач заяву про поновлення строку звернення до суду у цій частині не подав, чим не дотримав вимог частини шостої статті 161 КАС України.

При цьому, посилання позивача на пункт 94 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (далі Положення №848), яким передбачено, що у разі необхідності проведення перерахунку (донарахування) житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок (таке донарахування), не обмежується, є безпідставним, оскільки ні вказаний пункт, ні інші норми Положення №848 не встановлюють строків звернення до адміністративного суду за вирішенням спору щодо призначення (перерахунку) житлової субсидії.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, встановлений частиною другою статті 122 КАС України.

Відповідно до пункту 100 Положення №848 житлова субсидія надається громадянам у грошовій готівковій формі шляхом перерахування уповноваженим органом коштів на рахунок громадянина, якому призначено житлову субсидію, відкритий в уповноваженому банку, чи виплачується йому готівкою через відділення організації, що здійснює виплату і доставку пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання. Громадяни, яким надається житлова субсидія, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитих житлово-комунальних послуг.

Таким чином, житлова субсидія має періодичний характер та визначається щомісячно.

З першого дня наступного після отримання у грошовій готівковій формі (шляхом перерахування коштів на рахунок або отримання готівкою через відділення організації) особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду.

Особа, яка подала документи для отримання субсидії має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір призначеної субсидії, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати.

У свою чергу, звернення позивача у червні-липні 2024 року до відповідача, а також отримання на вказані звернення листів Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, не змінює час, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли він почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у цьому випадку.

За правилами частин першої, другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви у спосіб подання (надіслання) до суду:

- нової редакції позовної заяви (разом з її копіями відповідно до кількості учасників справи), в якій уточнити позовні вимоги, які стосуються відшкодування моральної шкоди, а саме конкретно визначити суму моральної шкоди, зазначити обґрунтований розрахунок моральної шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

-документа про сплату судового збору в розмірі 1211,20 грн, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або відповідного клопотання про звільнення від сплати судового збору з наданням доказів на підтвердження важкого майнового стану, що дійсно унеможливлює сплату судового збору (зокрема, документи, що стосуються доходів та витрат: довідка органу державної податкової служби про доходи позивача; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за попередній календарний рік; довідка про доходи, в т.ч. про розмір пенсії; документи, які підтверджують витрати на оплату комунальних послуг у значних розмірах; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; тощо).

- заяви про поновлення строку звернення до суду в частині взаємопов`язаних позовних вимог (про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та перерахунок житлової субсидії на понаднормову площу житла з урахуванням 30 відсотків соціальної норми житла, що складає 63.51 м. кв. за періоди з травня 2018 року по квітень 2019 року, з травня 2019 року по квітень 2020 року, з травня 2020 року по квітень 2021 року, з травня 2021 року по квітень 2022 року, з травня 2022 року по квітень 2023 року, з травня 2023 року по квітень 2024 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити житлову субсидію на послугу «централізоване теплопостачання» у неопалювальний період з травня 2023 року по жовтень 2023 року), у якій вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними рішень, дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та відшкодувати моральну шкоду залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя О. О. Андрусенко