Справа № 580/10783/24
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 грудня 2024 року Справа № 580/10783/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової розглянув матеріали адміністративної справи №580/10788/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, постановив ухвалу.

31.10.2024 вх.№ 51043/24 позивач у позовній заяві просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28.02.2022 №168 під час дії воєнного стану у сумі до 100 000 грн за період з 03.08.2023 до 24.08.2024 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити щомісячну додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 №168 за період з 03.08.2023 до 24.08.2024 із розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів пропорційно часу участі у таких заходах з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 04.11.2024 позовну заяву залишено без руху, 20.11.2024 продовжений строк для усунення недоліків шляхом надання: ообгрунтування змісту і характеру порушеного права у спірному періоді; обґрунтованого клопотання щодо пропущеного строку звернення до суду з доказами на підтвердження поважності причин такого пропуску.

15.11.2024 вх.№53726/24 позивач надав до суду клопотання, де зазначив, що позивач є військовослужбовцем та виконував бойове розпорядження з 03.08.2023 по 24.08.2024, проте додатки не містять підтвердження - відповідні докази на підтвердження доводів та обставин позивачем не надані.

Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, 161 КАС України, тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Судочинство не може обійтись без спеціального способу критики і виправлення судових помилок судами вищих інстанцій. Унаслідок того, що рішення по суті приймають різні інстанції, зменшується ризик судової помилки (https://minjust.gov.ua/m/str_1699).

Шостий апеляційний адміністративний суд у справі №580/2419/24 ЄДРСР зазначив: надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу. На виконання вимог зазначеної ухвали повідомлено, що бойові накази (бойові розпорядження) видавалися стосовно підрозділу в якому проходив службу Позивач, а не стосовно ОСОБА_1. Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2024 року у справі № 120/14606/23 зазначено, що підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець. За зміст таких довідок відповідальність несе уповноважений командир (начальник), який її видав. З огляду на це Верховним Судом наголошено, що надсилання списків військовослужбовців є елементом процедури виплати додаткової винагороди. Порушення порядку передання документів між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 120/4387/23, від 24 травня 2024 року у справі № 120/4967/23, від 28 травня 2024 року у справі № 120/5170/23, від 08 серпня 2024 року у справі № 280/2754/23, від 19 вересня 2024 року у справі № 120/4953/23.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано у межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Варто зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини були стабільними, стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин. Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтованою пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Безпідставне поновлення таких строків свідчить про порушення принципу правової визначеності.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово вказувала, що поважними причинами варто розуміти лише ті обставини, що були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

05.12.2024 вх.№57453/24 позивач надав до суду клопотання про залучення співвідповідача військову частину НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) та витребувати у військової частини НОМЕР_4 : інформаційний витяг або довідку про безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Харківської та Донецької областей за період з 03.08.2023 по 24.08.2024, інформаційний витяг або копію журналу бойових дій за період з 03.08.2023 по 24.08.2024, інформаційний витяг або книгу оперативно-службової діяльності за період з 03.08.2023 по 24.08.2024 в контексті інформації щодо позивача, відомості з журналу надходжень розпоряджень по підрозділу, в якому позивач проходив та інформацію щодо виконання вказаних розпоряджень позивачем за період з 03.08.2023 по 24.08.2024, надати інформацію щодо місця перебування та виду виконуваних позивачем бойових завдань у складі військової частини в/ч НОМЕР_4 за цей період, докази направлення в/ч НОМЕР_4 за період з 03.08.2023 по 24.08.2024, щомісяця, до 5 числа за звітним, документального підтвердження безпосередньої участі позивача у бойових діях або заходах.

Позивач має надати належним чином оформлений адміністративний позов із урахуванням формування вимог згідно п.4 ч.5 ст.160 КАС України, п.2 ч.5 ст.160 КАС України з урахуванням обраних відповідачів.

Під час тлумачення термінопоняття «вимога» має враховуватися, крім предмета та підстави позову, також суб`єктний склад правовідносин (кількість співвідповідачів). Навіть за умови пред`явлення однорідних вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою однією і тією ж підставою виникнення та поданими доказами, судовий збір щодо кожного відповідача необхідно визначати окремо (висновки ВС у справі № 758/5118/21).

Відповідно до частини третьої статті 166 КАС України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються у порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Відповідно до ч.2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, що він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Стандарт доказування це та ступінь достовірності наданих стороною доказів, за яких суд має визнати тягар доведення знятим, а фактичну обставину доведеною ( ОСОБА_2 . Стандарт доказування: внутрішнє переконання чи баланс вірогідностей/https://yur-gazeta.com/publications/practice/sudova-praktika/standart-dokazuvannya-vnutrishne-perekonannya-chi-balans-virogidnostey.html).

Принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі закріплений у частині четвертій статті 9 КАС України, що розуміється у виявленні та дослідженні доказів.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (ч.3 ст.80 КАС України). Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (ч.6 ст.80 КАС України). Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали (ч.7 ст.80 КАС України). У випадку не повідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом (ч.8 ст.80 КАС України). У разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами (ч.9 ст.80 КАС України).

Принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, що не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Відповідно до ч.2 ст.1 Конвенції Ради Європи про доступ до офіційних документів під поняттям «офіційні документи» розуміється будь-яка інформація, записана у будь-якій формі, складена або отримана, та яка перебуває у розпорядженні державних органів. Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів передбачає, що державний орган сприяє заявнику, наскільки це практично можливо, ідентифікувати запитуваний офіційний документ (ч.1 ст.5).

Позивач у клопотанні від 05.12.2024 вх.№57453/24 не зазначає обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, що він може спростувати та підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа, додатком до клопотання не долучає заходи, яких вжив позивач для отримання цього доказу самостійно або причини неможливості самостійного отримання цього доказу, тому суд доходить висновку про передчасність і необґрунтованість заявленого клопотання.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 44, 45, 80, 121, 160, 161, 169, 241-243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання 05.12.2024 вх.№57453/24 про витребування у військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) зазначених у клопотання документів.

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 .

Продовжити строк для усунення недоліків за адміністративним позовом ОСОБА_1 з урахуванням співвідповідача - військової частини НОМЕР_2 .

Надати позивачеві для усунення недоліків позовної заяви додатково три дні з дати отримання копії ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом: обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з доказами на підтвердження причин такого пропуску, надання до суду копії заяви-звернення ОСОБА_1 про нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 (відповіді військової частини НОМЕР_2 на заяву-звернення) та/або обґрунтування поважності інших причин пропуску строку звернення до суду, обґрунтованого клопотання про витребування доказів із доказами дій, яких вжив позивач для отримання цього доказу самостійно або причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У разі невиконання вимог ухвали позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА