Справа № 400/9212/24
Суддя: Бульба Н.О.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 р. № 400/9212/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бульби Н.О. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 ,
провизнання протиправним та скасування рішення, оформленого протоколом від 19.09.2024 № 28 в частині; зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами, у яких просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії від 19.09.2024 № 28 в частині відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати надати відстрочку ОСОБА_1 від призову на військову службу під час мобілізації, про що видати відповідну довідку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснює догляд за своїм тестем - особою з інвалідністю ІІ групи. Ним була подана заява до відповідача щодо ухвалення рішення про надання йому відстрочки на підставі п. 13 ч. 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви були додані копії документів, які підтверджують зазначений факт, проте відповідачем відмовлено у наданні відстрочки від призову за мобілізацією.

Ухвалою суд від 04.10.2024 відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач надіслав відзив, заперечує проти задоволення позову. На обґрунтування своєї позиції зазначає, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Мотивував це тим, що здійснює постійний догляд за своїм тестем ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи. Зазначає, що є його зятем, рідна донька ОСОБА_2 , дружина позивача не може здійснювати догляд за батьком, планує виїхати за кордон на ПМЖ у зв`язку з воєнним станом. Оскільки ОСОБА_2 має повнолітню не військовозобов`язану доньку, яка зобов`язана утримувати свого батька, тому підстав для надання позивачу відстрочки від призову за мобілізацією немає.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 здійснює догляд за членом сім`ї тестем ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи.

17.09.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу на підставі п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До заяви були додані копії документів, які підтверджують догляд за особою з інвалідністю ІІ групи.

Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 ухвалено рішення від 19.09.2024 № 28 про відмову ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки донька ОСОБА_2 є членом сім`ї першого ступеня споріднення, є повнолітньою, не військовозобов`язаною та зобов`язана здійснювати догляд за батьком.

Вважаючи відмову відповідача у наданні йому відстрочки протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ) військовий обов`язок включає підготовку громадян до військової служби, приписку до призовних дільниць, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу, проходження військової служби, виконання військового обов`язку в запасі, проходження служби у військовому резерві, дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону № 2232-ХІІ).

Частиною першою статті 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом (частина перша статті 4 Закону № 2232-ХІІ).

Відповідно до абзацу третього частини шостої статті 2 Закону № 2232-ХІІ до видів військової служби належить військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 39 Закону № 2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон № 3543-ХІІ) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: члени сім`ї другого ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи, зайняті постійним доглядом за нею (не більше одного та за умови відсутності членів сім`ї першого ступеня споріднення або якщо члени сім`ї першого ступеня споріднення самі потребують постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я). У разі відсутності членів сім`ї першого та другого ступеня споріднення норма цього пункту поширюється на членів сім`ї третього ступеня споріднення особи з інвалідністю I або II групи.

Відповідно до додатку 5 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 р. № 560 (далі- Порядок № 560) визначено перелік документів, що подається для отримання відстрочки тим, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Суд встановив, що позивач здійснює догляд за ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи .

Зазначений факт підтверджуються Актом про встановлення факту здійснення особою догляду (постійного догляду) від 16.08.2024 № 514.

Позивач зазначив про відсутність можливості догляду за ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІІ групи у його доньки ОСОБА_3 , яка є членом сім`ї першого ступеня спорідненості з підстав того, що вона планує виїхати за кордон на ПМЖ у зв`язку з воєнним станом.

Порядком № 560 передбачено, що військовозобов`язаним, зокрема тим, які мають одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи може надаватись відстрочка від призову на військову службу за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати.

Водночас, згідно матеріалів справи ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує постійного догляду. Він має доньку ОСОБА_3 , яка не є військовозобов`язаною і має обов`язок утримувати батьків, які є непрацездатними відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України.

За таких обставин, підстав для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації згідно із п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-ХІІ немає.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11.12.2024.

Суддя Н.О. Бульба