Справа № 340/10536/23
Суддя: О.С. ПЕТРЕНКО
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 грудня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/10536/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Петренко О.С., розглянувши в порядку письмового провадження звіт про виконання рішення в адміністративній справі ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням уточнень, просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській область та зобов`язати Головне управління ПФУ в Кіровоградській області здійснити, починаючи з 01.12.2013, перерахунок та підвищення її щомісячної пенсії, в зв`язку з переведенням позивача з ІІ групи інвалідності на І групу інвалідності з використанням грошового забезпечення працівників поліції, яке встановлено постановою КМУ №988 від 11.11.2015 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 позовні вимоги задоволено частково.

11.11.2024 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про встановлення судового контролю (вх.№28768/24).

Ухвалою суду від 12.11.2024 заяву призначено до розгляду в порядку письмового провадження (а.с.108).

Ухвалою від 22.11.2024 року суд задовольнив заяву позивача про встановлення судового контролю задовольнити та зобов`язав пенсійний фонд подати звіт про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року у справі №340/10536/23 у строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали суду.

04.12.2024 на адресу суду надійшов звіт відповідача про виконання рішення суду.

У звіті зазначено, що Головним управлінням 03.04.2024 на підставі рішення суду в справі №340/10536/23 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії. Сума нарахована по рішенню суду 209186,96 грн. за період з 01.12.2019 по 03.04.2024 буде виплачена при надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Дослідивши поданий звіт про виконання рішення суду, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 07 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява №40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява №30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 КАС України).

Як встановлено судом, відповідач заперечує, що рішення у справі 340/10536/24 наразі не виконано. Відповідач переконує, що зазначене рішення суду виконано в повному обсязі відповідно до його резолютивної частини.

Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.

За приписами частини першої статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

Отже, виплата пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-XII, здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виключно за рахунок коштів Фонду, передбачених Державним бюджетом України на відповідний рік.

19.11.2024 Головне управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області подало заперечення на заяву про встановлення судового контролю, в якому, зокрема, зазначено, що на виконання рішення суду в справі № 340/10536/23 ОСОБА_1 здійснено перерахунок пенсії. Сума нарахована по рішенню суду 209186,96 грн. за період з 01.12.2019 по 03.04.2024 буде виплачена при надходженні відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Порядком розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 № 21-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за № 897/16913 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 № 35-1) (далі - Порядок 21-2) встановлено механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до п.1-2 Розділу 2 Порядку № 21-2 основними складовими бюджету Пенсійного фонду є дохідна та видаткова частини.

Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами:

власні доходи (кошти);

кошти Державного бюджету України.

Відповідно до п.4 Розділу 2 Порядку №21-2 у структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді, зокрема, на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

Пунктами 6,7 Розділу 2 Порядку №21-2 визначено, що видатки за рахунок власних доходів (коштів) здійснюються на:

- пенсійне забезпечення осіб, пенсія яким призначена відповідно до Закону (крім випадків, передбачених Законом);

- виплату пенсій, призначених згідно з іншими законодавчими актами в частині розміру пенсії, на яку особа має право відповідно до Закону;

- пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, інших осіб, визначених законом, у частині розміру пенсії із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, передбаченого відповідно до Порядку визначення різниці між розміром пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2011 року № 1168;

- виплату щомісячної цільової грошової допомоги на прожиття згідно із Законом України "Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни" (для осіб, яким пенсія виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду);

- пенсійне забезпечення осіб, які проживають за кордоном, та іноземних пенсіонерів (крім пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та доплат, фінансування яких згідно з законодавчими нормами забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України);

- виплату допомоги на поховання щодо одержувачів пенсій, фінансування яких здійснюється за рахунок власних доходів;

- оплату послуг з виплати та доставки пенсій, призначених відповідно до Закону;

- розрахунково-касове обслуговування та плату за підкріплення готівкою виплати пенсії і грошової допомоги;

- фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду (далі - адміністративні видатки).

За рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, чинним нормативно-правовим регулюванням встановлено, що власні кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України, а видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм.

Водночас в силу вимог статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Зазначені вище норми законодавства підтверджують неможливість самостійного виконання відповідачем рішення суду у цій справі в частині виплати позивачу перерахованої пенсії в сумі 209186,96 грн., що обумовлюється відсутністю у відповідача належного фінансового забезпечення та коштів, необхідних для виплати вказаної заборгованості.

Отже, враховуючи сукупність дій, які Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вчинило на виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що зобов`язання, покладені на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024року, виконуються пенсійним органом в межах наданих йому повноважень.

Разом з тим, оцінюючи повноту виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 року, суд зазначає, що не можна вважати фактично виконаним рішення шляхом перерахунку пенсії та внесення заборгованості до реєстру судових рішень, адже порядок та спосіб, у який таке судове рішення має бути виконано, встановлений у його резолютивній частині.

Отже, за наведених обставин, станом на день розгляду звіту, відповідачем рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 у справі № 340/10536/23 виконано частково.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, суд може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту - шляхом встановлення нового строку для подання звіту та накладення штрафу.

З огляду на ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 р. у справі №800/592/17 (провадження №11-21заі18), встановлення судового контролю може здійснюватися і після винесення рішення у справі.

Таким чином, зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку про те, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду у цій справі не виконано, а тому у суду відсутні підстави для прийняття звіту про виконання рішення суду та завершення процедури судового контролю.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити відповідачу новий строк для подання звіту.

Керуючись статтями 245, 248, 256, 293-297, 382 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийняті звіту, поданого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Встановити новий строк для подачі звіту про виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року у справі №340/10536/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подати звіт про виконання судового рішення у повному обсязі у строк 30 днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали суду направити сторонам.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання її суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суд шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання такої ухвали.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду О.С. ПЕТРЕНКО