Справа № 160/28309/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
23.10.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у перерахунку та виплаті пенсії за віком із застосуванням показника з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії за віком з урахуванням раніше виплачених сум, відповідно до ст.40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2016 року.
Ухвалою суду від 28.10.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 28.10.2024 року витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме копії:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії із застосуванням показника з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2016 року з урахуванням раніше виплачених сум;
- листи/відмови у перерахунку пенсії та всі наявні докази щодо суті спору.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 11.12.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позову зазначено, що позивач письмово звертався до Пенсійного органу з проханням надати йому розрахунки розміру пенсії починаючи з дати її призначення та надати роз`яснення, з яких причини не повністю було виконано рішення суду від 22.05.2021 р. у справі №160/3106/20.
У грудні 2023 року Пенсійним фондом було надано розрахунок пенсії позивача з вказанням періодів з 09.09.1967 року по 31.05.2010 року.
Вказує, що у квітня 2024 року ним було подано запит до Головного управління державної податкової служби в Дніпропетровській області стосовно надання засвідченої належним чином копії довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року.
У квітня 2024 року він отримав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді за періоди: з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2016 року; з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2010 року; з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2011 року; з 1 кварталу 2012 року по 4 квартал 2012 року; з 1 кварталу 2013 року по 4 квартал 2013 року; з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2014 року; з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2015 року; з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2016 року.
Позивач вважає, що у зв`язку з отриманою інформацією виникла необхідність в перерахунку його пенсії відповідно до отриманого розрахунку на підставі Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно правових актів.
У зв`язку із чим, 07 квітня 2024 року він направив заяву про проведення перерахунку пенсії до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням здійснити перерахунок його пенсії з 1 кварталу 2010 року по теперішній час з урахуванням відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, однак, відповіді так і не отримав.
Тому, позивач вважаючи таку відмову Пенсійного органу протиправною, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
Ухвалою суду від 28.10.2024 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідачем отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується матеріалами справи.
Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була призначена пенсія за віком з 19.06.2010 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з виїздом до Ізраїлю, з 01.05.2017 року виплату пенсії позивачу було припинено.
03.02.2020 року представник позивача, на підставі нотаріально засвідченої довіреності, надіслав до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області заяву про поновлення виплати раніше призначеної пенсії за віком.
Листом від 24.02.2020 року № 1460-1769/К-02/8-0400/20 «Про розгляд звернення» Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області відмовило у поновлені виплаті пенсії ОСОБА_1 . В обґрунтування відмови зазначено, що представником ОСОБА_1 не було надано документів, що підтверджують факт реєстрації або фактичного проживання ОСОБА_1 в Шевченківському районі м. Дніпра. Також зазначено, що чинним законодавством України не передбачено поновлення виплати пенсії за довіреністю, а між Україною та Державою Ізраїль договору щодо пенсійного забезпечення на теперішній час не укладено.
Позивач, не погодившись з відмовою у поновлені йому виплати пенсії, звернувся до суду з позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 року по справі № 160/3106/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Центральний відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян), якими відмовлено згідно листа № 1460-1769/К-02/8-0400/20 від 24.02.2020 ОСОБА_1 у поновленні виплати раніше призначеної пенсії за віком.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.02.2020 відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.11.2020 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 травня 2020 р. у справі № 160/3106/20 змінити, виклавши третій абзац резолютивної частини рішення в такій редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком з 01 травня 2017 року відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».».

В решті рішення суду залишено без змін.

Так, згідно матеріалів справи, на виконання рішення суду від 22.05.2020 року по справ № 160/3106/20 позивачу було поновлено виплату пенсії за віком з 01 травня 2017 року.

Страховий стаж зараховано по 31.05.2010 року та складає 40 років 06 місяців 0 днів.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований за період роботи з 01.04.1994 по 31.03.1999 р.р. та за даними системи персоніфікованого облік) з 01.07.2000 по 31.05.2010 р.р., складає 2497,27 грн. (1650,43 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік) х 1,51310 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Загальний розмір пенсійної виплати з 01.05.2017 складає 1726,54 гривень.

У квітня 2024 року позивачем було здійснено запит до Головного управління державної податкової служби в Дніпропетровській області стосовно надання засвідченої належним чином копії довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року.

На свій запит позивачем було отримано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді за періоди: з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2016 року; з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2010 року; з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2011 року; з 1 кварталу 2012 року по 4 квартал 2012 року; з 1 кварталу 2013 року по 4 квартал 2013 року; з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2014 року; з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2015 року; з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2016 року.

Позивач вважає, що у зв`язку з отриманою інформацією виникла необхідність в перерахунку його пенсії відповідно до отриманого розрахунку на підставі Закону Україну "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно правових актів.

У зв`язку із чим, позивач 15.07.2024 року направив заяву про проведення перерахунку пенсії до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням здійснити перерахунок його пенсії з 1 кварталу 2010 року по теперішній час з урахуванням відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, однак, відповіді так і не отримав.

Не погоджуючись із такими діями/бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення". Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 від 05.11.1991, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра. Отже, Відповідачі мають діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.

Частиною 1 ст. 40 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058-ІУ) передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. Відповідно до абз. 6 ст. 40 Закону № 1058-ІV у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Так, згідно матеріалів справи, на виконання рішення суду від 22.05.2020 року по справ № 160/3106/20 позивачу було поновлено виплату пенсії за віком з 01 травня 2017 року.

Згідно відомостей Пенсійного органу страховий стаж зараховано по 31.05.2010 року та складає 40 років 06 місяців 0 днів.

Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії, розрахований за період роботи з 01.04.1994 по 31.03.1999 р.р. та за даними системи персоніфікованого облік) з 01.07.2000 по 31.05.2010 р.р., складає 2497,27 грн. (1650,43 грн. (середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2009 рік) х 1,51310 індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації).

Загальний розмір пенсійної виплати з 01.05.2017 складає 1726,54 гривень.

У квітня 2024 року позивачем було здійснено запит до Головного управління державної податкової служби в Дніпропетровській області стосовно надання засвідченої належним чином копії довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року.

На свій запит позивач отримав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповідь на запит в електронному вигляді за періоди: з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2016 року; з 1 кварталу 2010 року по 4 квартал 2010 року; з 1 кварталу 2011 року по 4 квартал 2011 року; з 1 кварталу 2012 року по 4 квартал 2012 року; з 1 кварталу 2013 року по 4 квартал 2013 року; з 1 кварталу 2014 року по 4 квартал 2014 року; з 1 кварталу 2015 року по 4 квартал 2015 року; з 1 кварталу 2016 року по 4 квартал 2016 року.

У зв`язку із чим, позивачем 15.07.2024 року була направлена заява про проведення перерахунку пенсії до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням здійснити перерахунок його пенсії з 1 кварталу 2010 року по теперішній час з урахуванням відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, однак, відповіді так і не отримав.

Слід вказати про те, що трудовою книжкою позивача, вказаний період роботи, зокрема з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року було підтверджено.

Доказів на спростування наведеного Пенсійним органом суду не надано.

Відповідно до ч. ч. 1, ч. 3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон № 1058) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-ІV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Отже, суд зазначає, що Пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження для повного та об`єктивного розгляду заяви про до призначення пенсії, виходячи з того, що зазначений період підтверджений записами у трудовій книжці, відомостями з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застрахованими особами є громадяни, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, у фізичних осіб-суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб- суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру. За осіб, які працюють на вищезазначених умовах, страхувальник (роботодавець) зобов`язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати до солідарної системи в установлені строки та в повному обсязі страхові внески від об`єкту для їх нарахування. Згідно ст. 2 Інструкції про порядок обчислення і сплати підприємствами, установами, організаціями та громадянами страхових зборів до Пенсійного фонду України, а також обліку надходження і витрачання його коштів" затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 10 червня 1994 р. № 5-5. Інструкції затвердженої постановою правління Пенсійного Фонду України від 6 вересня 1996 р. № 11-1, ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" від 26.06.1997 платниками зборів на пенсійне страхування є підприємства, установи та організації усіх форм власності, які також несуть відповідальність за своєчасну сплату страхових внесків. Сама застрахована особа не сплачує зборів та не несе відповідальності за несвоєчасну сплату страхових внесків підприємством, на якому вона працювала.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів з дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1. 2. 4 статті 14 нього Закону, календарний місяць, для страхувальників, зазначених у пункті 5 етапі 14 цього Закону квартал. З огляду на вказані норми діючого законодавства, цілком зрозуміло, що наявність у підприємства, де Позивач працював, заборгованості перед Пенсійним фондом України зі сплати страхових внесків не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії, оскільки відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, в якому працює застрахована особа. Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. А застрахована особа не несе відповідальності за несвоєчасність сплати страхувальником страхових внесків; нарахованих із заробітної плати цієї особи. Цю відповідальність відповідно до вищезазначених норм закону несе тільки страхувальник (підприємство).

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що неврахування при обчисленні пенсії заробітної плати за певні періоди роботи носить формальний характер і невідповідає вимогам пенсійного законодавства, що свідчить про те, що відповідачем не було забезпечено розгляду наданої позивачем заяви про призначення/перерахунок пенсії за віком шляхом всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Таким чином, належним, достатнім та ефективним способом захисту порушених прав є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати заробітну плату за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року, згідно наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору при обчислені пенсії та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.07.2024 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви позивача у вказаній вище частині.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовані та доведені позовні вимоги у вказаній вище частині.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії.

Щодо розподілу судових витрат.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії за віком за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області врахувати заробітну плату за період з 19.06.2010 року по 01.11.2016 року, згідно наданих відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору при обчислені пенсії ОСОБА_1 та повторно розглянути його заяву від 15.07.2024 року відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 908,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач : Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м.Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 11.12.2024 року.

Суддя В.В. Ільков