Справа № 240/29461/23
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/29461/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 39-42) просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо додаткового зарахування до його страхового стажу по одному року за кожний повний рік роботи як працівнику по Списку №1 за період з 18.01.2006 року по 28.05.2013 року, 01.06.2013 року по 27.12.2018 року, 01.01.2019 року по 29.07.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області додатково зарахувати до його страхового стажу по одному року за кожний повний рік роботи за період з 18.01.2006 року по 28.05.2013 року, 01.06.2013 року по 27.12.2018 року, 01.01.2019 року по 29.07.2019 року відповідно абзацу 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та здійснити перерахунок призначеної пенсії з дня звернення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що згідно даних трудової книжки його загальний трудовий стаж складає більше 33 років, з яких понад 15 років - стаж роботи на посаді респіраторника воєнізованого гірничорятувального загону, який належить до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Після досягнення 50-ти років він отримав право на пільгову пенсію за віком на підставі ч.1 ст. 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» та звернувся до відповідача із заявою про призначення такого віку пенсії, але фактично отримав відмову з посиланням на відсутність необхідного стажу. Рішенням Житомирського окружного адміністативного суду від 17.08.2022 №240/10813/21 визнано відмову відповідача протиправною та зобов`язано пенсію призначити.

З метою уточнення правильності обрахування розміру належної йому пенсії позивач звертався до відповідача із заявами від 10.03.2023 та 15.05.2023 про надання інформації про врахування в подвійному розмірі при розрахунку страхового стажу роботи з 01.07.2003 по 17.01.2006 та з 18.01.2006 по 28.05.2013 на посаді респіраторника в Київському воєнізованому аварійно-рятувальному (гірничорятувальному) загоні Міністерства надзвичайних ситуацій України. З відповіді від 16.06.2023 №22200-20484/С-02/8-13 вбачається, що в подвійному розмірі позивачу було враховано період роботи респіраторником (Список №1) лише з 06.12.1993 по 17.01.2006, тобто додатково зараховано стаж 12 років.

Вважаючи, що він має право на зарахування до пенсійного стажу не лише вказаного періоду, а і подальшу його трудову діяльність, позивач 10.07.2023 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його пенсійного стажу ще 13 років за період з 18.01.2006 по 29.07.2019, протягом якого він працював респіраторником (Список №1).

Листом від 15.08.2023 №27977-27193/С-02/8-23 повідомлено позивача про відсутність обов`язку вчиняти вказані дії згідно рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 у справі №240/10813/21. Хоча чіткої відмови вказаний лист не містить, позивач вважає, що відповідачем допущена протиправна діяльність щодо додаткового незарахування до його страхового стажу по одному за кожний повний рік роботи як працівнику по Списку №1 за період з 18.01.2006 по 28.05.2013, 01.06.2013 по 27.12.2018, 01.01.2019 по 29.07.2019, що спонукало його звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти заявлених позовних вимог заперечував у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2022 по справі № 240/10813/21 позивачу з 12.03.2021 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що періоди роботи на посаді респіраторника з 06.12.1993 по 30.06.2003 та з 01.07.2003 по 17.01.2006 підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 1. Рішення виконано в межах покладених судом зобов`язань. Інших зобов`язань перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області судом не встановлено. Питання зарахування періодів роботи з 18.01.2006 по 31.01.2007 та з 05.02.2007 по 28.05.2013 судом не розглядалось.

Крім того, відповідач зазначає, що період роботи з 18.01.2006 по 31.01.2007 на посаді респіраторника оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу Державного підприємства «Київський воєнізований аварійнорятувальний (гірничорятувальний) загін»; період з 05.02.2007 по 28.05.2013 на посаді респіраторника 2-го взводу воєнізованого гірничорятувального взводу Державного підприємства «Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін» до пільгового стажу за Списком № 1 не зараховано, оскільки не підтверджено довідкою про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Вважає дії Управління щодо відмови в призначенні позивачу пільгової пенсії за вказані періоди правомірними та вмотивованими, а позов - необгрунтованим, тому просить відмовити в його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2021 року ОСОБА_1 у віці 50-ти років звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому, як особі, яка працювала на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте отримав відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказану відмову позивач оскаржив до суду.

Рішенням Житомирського окружного адміністативного суду від 17.08.2022 №240/10813/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 12 березня 2021 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

На підставі вказаного рішення суду до пільгового стажу позивача зараховано періоди його роботи з 1993 по 2006 роки. Періоди роботи на цій самій посаді з 18.01.2006 по 31.01.2007, з 05.02.2007 по 28.05.2013, з 01.06.2013 по 27.12.2018, з 01.01.2019 по 29.04.2019 до стажу відповідачем не зараховані, оскільки питання їх зарахування судом не розглядалось.

Позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив зробити перерахунок його пенсії, врахувавши додатково 13 років стажу на посаді респіраторника за Списком №1, проте отримав лист, у якому відповідач повідомив, що у матеріалах справи відсутні довідки про підтвердження пільгового характеру роботи, які передбачені пунктом 20 Порядку №637.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Аналогічні норми закріплені в пункті "а" ст. 13 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закону №1788-XII).

Таким чином, пункт "а" ст. 13 Закону №1788-XII та пункт 12 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначають, що пенсія за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності у сукупності таких обов`язкових умов:

- зайнятість особи повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- наявність атестації робочого місця;

- досягнення особою 50 річного віку;

- наявність у особи загального страхового стажу не менше 25 років для чоловіків та не менше 20 років для жінок;

- наявність у особи стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не менше 10 років для чоловіків та не менше 7 років 6 місяців для жінок.

Відтак, наявність визначеного в пункті 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV спеціального стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 10 років (для чоловіків) є обов`язковою вимогою для виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При цьому, у пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного періоду на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці набутого до 21.08.1992, такий період зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи. Натомість, після 21.08.1992 період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списками №1 і №2 зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. При цьому, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Однак, суд зауважує, що право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників визначається органом, що призначає пенсію, в першу чергу, на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці такої особи, оскільки вона є основним документом, що підтверджує стаж. Натомість надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації для підтвердження стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Дослідивши під час розгляду справи трудову книжку ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 від 17.07.1989) суд встановив, що в ній містяться записи про те, що:

- в період з 06.12.1993 по 30.06.2003 (9 років 6 місяців 24 дні) позивач працював на посаді респіраторника (підземного) в 2-му Коростишівському взводі 51-го воєнізованого гірничорятувального загону, який в травні 1994 року був перейменований в 11-й воєнізований гірничорятувальний загін, а у вересні 1999 року - в Олександрійський воєнізований гірничорятувальний загін Міністерства надзвичайних ситуацій України;

- в період з 01.07.2003 по 06.04.2004 (10 місяців 5 днів) позивач працював на посаді респіраторника 3-го взводу Київського воєнізованого гірничорятувального загону Штабу воєнізованих гірничорятувальних частин Центрального регіону;

- в період з 07.04.2004 по 17.01.2006 (1 рік 9 місяців 10 днів) позивач працював на посаді респіраторника 3-го взводу Київського спеціального (воєнізованого) гірничо-рятувального загону Центрального регіонального спеціального (воєнізованого) аварійно-рятувального загону Державної воєнізованої гірничо-рятувальної (аварійно-рятувальної) служби МНС України;

- в період з 18.01.2006 по 31.01.2007 (1 рік 13 днів) позивач працював на посаді респіраторника оперативного воєнізованого гірничорятувального взводу Державного підприємства "Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін";

- в період з 05.02.2007 по 28.05.2013 (6 років 3 місці 23 дні) позивач працював на посаді респіраторника 2-го взводу воєнізованого гірничорятувального взводу Державного підприємства "Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін", яке в січні 2009 року було перетворене в Державну організацію "Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін", яка в лютому 2011 року була перейменована в Державну організацію "Київський воєнізований гірничорятувальний (аварійно-рятувальний) загін" Міністерства надзвичайних ситуацій України, а в березні 2013 року реорганізована шляхом приєднання до Державного підприємства "Мобільний рятувальний центр МНС України";

- в період з 29.05.2013 по 27.12.2018 (5 років 6 місяців 28 днів) позивач працював на посаді респіраторника гірничорятувального взводу загону гірничорятувальних робіт Державного підприємства "Мобільний рятувальний центр МНС України", яке в жовтні 2018 року було реорганізоване шляхом приєднання до "Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій";

- в період з 28.12.2018 по 29.07.2019 (7 місяців 1 день) позивач працював на посаді респіраторника гірничорятувального відділення гірничорятувальних робіт Мобільного рятувального центру Державної служби України з надзвичайних ситуацій.

Позивач вважає, що зарахування періодів його роботи на посаді респіраторника з 06.12.1993 по 30.06.2003 та з 01.07.2003 по 17.01.2006 на підставі рішення суду, та незарахування решти стажу на цьому ж підприємстві на аналогічній посаді свідчить про бездільність відповідача.

При цьому, разом із заявою про призначення пенсії позивач подавав відповідачу наказ командира ДП «Київський воєнізований аварійно-рятувальний (гірничорятувальний) загін» від 27.07.2009 №63, яким було підтверджено результати атестації по встановленню Переліку робочих місць, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників ДП «Київський ВГРЗ», зокрема і щодо посади «респіраторник».

Вирішуючи спірні правовідносини щодо наявності підстав для зарахування до стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 18.01.2006 по 31.01.2007, з 05.02.2007 по 28.05.2013, з 01.06.2013 по 27.12.2018, з 01.01.2019 по 29.04.2019 на посаді респіраторник, суд враховує висновки, викладені у рішенні Житомирського окружного адміністативного суду від 17.08.2022 №240/10813/21. Зокрема, у данному рішенні суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи ОСОБА_1 на посаді респіраторника з 06.12.1993 по 30.06.2003 та з 01.07.2003 по 17.01.2006 є протиправними, оскільки пільгових характер роботи в дані періоди підтверджується записами в його трудовій книжці та документами щодо проведення атестації робочих місць.

Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи цей спір, суд приходить до висновку, про обгрунтованість позовних вимог позивача щодо зарахування до стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 18.01.2006 по 31.01.2007, з 05.02.2007 по 28.05.2013, з 01.06.2013 по 27.12.2018, з 01.01.2019 по 29.04.2019, а тому позовні вимоги слід задовольнити. Такі висновки обумовлені тим, що ці періоди роботи позивача на посаді респіраторника вказані в його трудовій книжці, а також документально підтверджено зайнятість працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку про бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у не зарахуванні до стажу за Списком №1 періодів роботи позивача з 18.01.2006 по 31.01.2007, з 05.02.2007 по 28.05.2013, з 01.06.2013 по 27.12.2018, з 01.01.2019 по 29.04.2019.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком №1, а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 по одному року за кожний повний рік роботи за період з 18.01.2006 по 28.05.2013, 01.06.2013 по 27.12.2018, 01.01.2019 по 29.07.2019 відповідно абзацу 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з дня звернення з 12.03.2021.

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 гривень.

Відтак, з огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003; ) - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо додаткового зарахування до його страхового стажу по одному року за кожний повний рік роботи як працівнику по Списку №1 за період з 18.01.2006 по 28.05.2013, 01.06.2013 по 27.12.2018, 01.01.2019 по 29.07.2019.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області додатково зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 по одному року за кожний повний рік роботи за період з 18.01.2006 по 28.05.2013, 01.06.2013 по 27.12.2018, 01.01.2019 по 29.07.2019 відповідно абзацу 10 ч.3 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, та здійснити перерахунок призначеної йому пенсії з дня звернення - з 12.03.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

10.12.24