Справа № 607/13716/24
Суддя: Марциновська І. В.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

06.12.2024 Справа №607/13716/24 Провадження №2-а/607/302/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

представника позивача адвоката Цмокаленко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що позивач зареєстрований та проживає на АДРЕСА_1 .

У період з 05.06.2024 до 14.06.2024 позивач перебував у відрядженні у м. Тернополі. Позивач вказав, що 07.06.2024 був незаконно затриманий та насильно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою по справі про адміністративне правопорушення (вчинення порушення в особливий період) від 07.06.2024 ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

У постанові зазначено, що 07.06.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час уточнення військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку, а саме: несвоєчасно став на облік військовозобов`язаних. За рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 направлено на проходження огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано актом від 07.06.2024. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України № 30-3/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» № 49 від 18.04.2014), який затверджений Законом України № 1126-VІІ від 17.03.2014 та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим порушив вимоги абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пп. 1, 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022).

Позивач вважає, що дана постанова не є обґрунтованою та обставини, викладені у цій постанові, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Позивач зазначив, що перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . У квітні 2018 року позивач за направленням військового районного комісаріату проходив лікування та обстеження у неврологічному відділенні комунальної установи «Міська лікарня № 7». Повістка з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачеві у визначеному законом порядку не вручалась, а відтак відсутні були підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім цього, розгляд справи відносно позивача був здійснений з порушенням вимог ст. 271, 278, 279 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення та копія оскаржуваної постанови були вручені позивачеві у коридорі. Указані документи підписані позивачем під тиском працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому позивач був позбавлений можливості скористатись правом на отримання професійної правничої допомоги.

За таких підстав позивач просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення (вчинення порушення в особливий період) від 07.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень, а також закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

25.06.2024 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви. 02.07.2024 засобами поштового зв`язку до суду надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

05.07.2024 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначене судове засідання на 15.07.2024, визначений відповідачу строк для подання відзиву.

15.07.2024 розгляд справи не здійснювався у зв`язку із перебуванням головуючої судді у відпустці. Судове засідання призначене на 27.08.2024.

15.08.2024 відповідач подав до суду відзив, у якому позов не визнав та просив у позові відмовити повністю. Відзив мотивований тим, що позивач не надав докази його незаконного затримання та насильного доставляння до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також станом на 07.06.2024 позивач, якому виповнилось 27 років, перебував на військовому обліку призовників, хоча після досягнення 25-річного віку громадяни України підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних. Крім цього, позивач підлягає мобілізації на загальних підставах, а тому за рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 був направлений на проходження огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак позивач відмовився від проходження медичного огляду, а відтак у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. При цьому протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно позивача 07.06.2024 приблизно о 08 год. 00 хв., позивачеві була вручена копія такого протоколу та роз`яснені його права, у тому числі право на правову допомогу. Розгляд справи відносно позивача здійснювався 07.06.2024 о 18 год. 30 хв., а відтак позивач мав достатньо часу для реалізації права на отримання професійної правничої допомоги, однак таким правом не скористався. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена з дотриманням вимог закону, а доводи позивача є безпідставними.

27.08.2024 судове засідання відкладене на 13.09.2024 у зв`язку з неявкою учасників справи.

11.09.2024 представник позивача адвокат Цмокаленко О.С. подала до суду додаткові письмові пояснення, у яких вказала, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою. Однак позивач таку повістку не отримував. Крім цього, Інформаційно-комунікаційна система «Helsi» є частиною електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку функціонування електронної системи охорони здоров`я, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 411. Факт проходження позивачем медичного огляду підтверджується інформацією, яка міститься в інформаційній системі «Helsi» про пацієнта ОСОБА_1 . Так, 07.06.2024 ОСОБА_1 проходив обстеження у лікаря-офтальмолога з 09 год. 34 хв. до 09 год. 49 хв., у лікаря-невролога - з 09 год. 51 хв. до 10 год. 06 хв., у лікаря-отоларинголога - з 09 год. 48 хв. до 10 год. 03 хв., у лікаря-хірурга - з 09 год. 47 хв. до 10 год. 02 хв., у лікаря-психіатра - з 09 год. 23 хв. до 09 год. 38 хв. Також позивачеві зроблена рентгенографія грудної клітки з метою обстеження призовників під час набору на військову службу. Відтак представник позивача вважає, що твердження відповідача про те, що позивач відмовився від проходження медичного огляду, не відповідають дійсним обставинам. Оскільки унаслідок дій відповідача позивач був позбавлений можливості пройти медичний огляд за своїм місцем реєстрації, позивач не міг надати медичні документи щодо свого стану здоров`я.

13.09.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 08.10.2024 з підстав неотримання позивачем та його представником відзиву на позовну заяву.

08.10.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 13.11.2024, за клопотанням представника позивача витребувані додаткові докази.

11.10.2024 відповідач подав до суду додаткові письмові пояснення, у яких вказав, що позивач розпочав проходження медичного огляду та обстеження, однак відмовився його завершити та надати інформацію щодо стану свого здоров`я. За таких підстав військово-лікарською комісією не винесена постанова ВЛК відносно ОСОБА_1 та не включено до книги протоколів засідань ВЛК.

13.11.2024 у судовому засіданні оголошена перерва до 06.12.2024 з підстав ненадходження до суду витребуваних доказів.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Цмокаленко О.С. позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та в додаткових поясненнях, та просила позов задовольнити повністю. Додатково пояснила, що позивач був незаконно затриманий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та направлений для проходження медичного огляду. При цьому позивач не відмовлявся від проходження такого огляду та пройшов усіх визначених лікарів, що підтверджується інформацією з «Helsi» та фактично не заперечував і сам відповідач. Додаткові медичні документи позивач не мав можливості надати, оскільки проживає у м. Запоріжжі та у м. Тернополі перебував у відрядженні. Акт про відмову від проходження медичного огляду підписаний позивачем під примусом працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 . Представник позивача посилається на примітку до ст. 210 КУпАП та зазначає, що лікарі військово-лікарської комісії, маючи доступ до електронної системи, у якій містяться відомості щодо стану здоров`я позивача, мали можливість самостійно отримати відповідну інформацію, яку позивач не міг їм надати, оскільки не мав із собою медичної документації, що зберігається за місцем його проживання у м. Запоріжжі. Зауважила, що з 09.07.2024 позивач перебуває на обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився, однак приймає участь у судовому процесі через свого представника.

У судове засідання уповноважений представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неявки.

Указане згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 245 КУпАП є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд встановив, що 07.06.2024 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесена по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (вчинення правопорушення в особливий період). Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (у редакції, чинній станом на 07.06.2024), та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

У постанові зазначено, що 07.06.2024 приблизно о 08 год. 00 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 . Під час уточнення військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 є порушником правил військового обліку, а саме: несвоєчасно став на облік військовозобов`язаних. За рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 направлено на проходження огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак від проходження медичного огляду ОСОБА_1 відмовився, що зафіксовано актом від 07.06.2024. У зв`язку із вказаним ОСОБА_1 здійснив правопорушення в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента України № 30-3/2014 від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» (набрав чинності з дня опублікування в газеті «Голос України» № 49 від 18.04.2014), який затверджений Законом України № 1126-VІІ від 17.03.2014 та буде закінченим з прийняттям Президентом України відповідного рішення щодо переведення всіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу), чим порушив вимоги абз. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пп. 1, 2 п. 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022).

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Також згідно зі ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (у редакції, чинній станом на 07.06.2024), полягає у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчиненому в особливий період.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У силу вимог ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частини 1-3 ст. 90 КАС України визначають, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що оскаржувана постанова не є обґрунтованою та обставини, викладені у цій постанові, не відповідають дійсним обставинам справи та нормам чинного законодавства, оскільки позивач не відмовлявся від проходження медичного огляду, а розгляд справи відносно позивача був здійснений з порушенням вимог ст. 268, 271, 278, 279 КУпАП.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України та ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України постановлено з 24.02.2024 ввести в Україні воєнний стан. У подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та такий воєнний стан діє і до теперішнього часу.

Отже, станом на 07.06.2024, тобто на дату вчинення інкримінованого позивачеві адміністративного правопорушення діяв особливий період.

За змістом ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній станом на 07.06.2024) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, центри надання адміністративних послуг, центри рекрутингу та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

За змістом ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у редакції, чинній станом на 07.06.2024) зняттю з військового обліку призовників у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку. При цьому взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Так, з наданого позивачем посвідчення про приписку до призовної дільниці № 143/2 3-97/13 вбачається, що ОСОБА_1 , 1997 року народження, якому станом на 07.06.2024 виповнилось 27 років, на указану дату все ще перебував на військовому обліку призовників.

При цьому відповідно до ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній станом на 07.06.2024) громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Так само і ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (у редакції, чинній станом на 07.06.2024) визначено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Указане спростовує доводи позивача в тій частині, що станом на 07.06.2024 позивач перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та відсутні були підстави для прибуття позивача до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для уточнення облікових даних.

Так само суду не надані докази того, що позивач був незаконно затриманий та насильно доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим відповідно до п. 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 (у редакції, чинній станом на 07.06.2024), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис та/або рекомендованим поштовим відправленням, поштовим відправленням з оголошеною цінністю з описом вкладення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду.

Згідно з п. 2 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком 2 до указаного вище Порядку, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: 1) прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду; 2) проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, призовних комісій або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так само відповідно до п. 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 (у редакції, чинній станом на 07.06.2024) (далі за текстом - Порядок № 560), за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Згідно з п. 27 Порядку № 560 під час мобілізації громадяни викликаються до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів з метою проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Відповідно до п. 54 Порядку № 560 у разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.

Відтак системний аналіз указаних вище положень нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що з метою виклику призовника чи військовозобов`язаного до відповідного ТЦК та СП для уточнення облікових даних та/або проходження медичного огляду особі має бути вручена відповідна повістка. Разом з тим докази того, що позивачеві була вручена така повістка з викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 , суду не надані.

При цьому згідно з п. 70 Порядку № 560 порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Так, процедура проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями визначається Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України № 402 від 14.08.2008 (далі за текстом Положення). Це Положення поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з п. 3.1 Положення медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.

При цьому постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду (п. 3.8 Положення). Також територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Відтак суд відхиляє доводи позивача в тій частині, що позивач перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 та у квітні 2018 року за направленням військового районного комісаріату проходив лікування та обстеження у неврологічному відділенні комунальної установи «Міська лікарня № 7». З урахуванням зазначених вище положень саме постанова ВЛК є документом, яка встановлює ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, та на час особливо періоду строк її діє становить лише 1 рік. При цьому медичний огляд військовозобов`язаного може здійснюватись за рішенням керівників будь-яких ТЦК та СП, не зважаючи на місце обліку особи.

Поряд з цим згідно з п. 3.2 Положення під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.

При цьому лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.

Відповідно до п. 3.5 Положення військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.

Зазначені документи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.

У разі коли лікарям ВЛК ТЦК та СП важко остаточно визначити стан здоров`я військовозобов`язаного, він направляється лікарем - членом ВЛК на амбулаторне або стаціонарне обстеження з подальшим оглядом ВЛК ТЦК та СП, з унесенням відповідного запису про направлення до ЕСОЗ. Після проведення обстеження складається Акт дослідження стану здоров`я (додаток 10), який підписується керівником закладу охорони здоров`я (установи). Акт подається до ВЛК ТЦК та СП на розгляд (п. 3.11 Положення).

Так, суд встановив, що 07.06.2024 за направленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 здійснював проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , до складу якої включені фахівці КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги». Під час ВЛК ОСОБА_1 був оглянутий неврологом, оториноларингологом, хірургом, офтальмологом, психіатром та позивачеві здійснена рентгенографія грудної клітки. Указане підтверджується відповідним направленням, відомостями з Інформаційно-комунікаційної системи «Helsi» (а.с. 63, 107-124) та відповіддю КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» № 168011 від 29.10.2024.

Указане спростовує обставини, про які вказано в оскаржуваній постанові, щодо відмови позивача від проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так само не знайшов свого підтвердження дослідженими судом доказами факт незавершення позивачем проходження медичного огляду та неподання відповідних медичних документів про стан свого здоров`я.

Як зазначив суд вище, позивач проживає у м. Запоріжжі та станом на 07.06.2024 перебував у м. Тернополі у відрядженні. Докази того, що відповідач дотримався визначеної законом процедури та здійснив виклик позивача до ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою проходження медичного огляду відповідною повісткою, суду не надані. Відтак позивач був позбавлений можливості завчасно отримати та подати під час проходження ВЛК додаткові документи про стан свого здоров`я. Більше того члени ВЛК не позбавлені можливості ознайомлюватися з медичними записами в ЕСОЗ, а відтак відповідач не довів суду, які саме додаткові відомості мав надати та не надав під час ВЛК позивач, що перешкодило завершенню медичного огляду 07.06.2024. Так само суду не надані докази про неможливість відкладення ВЛК відносно позивача з метою отримання необхідних додаткових відомостей та що такі обставини мали місце саме унаслідок винної та протиправної поведінки позивача.

При цьому акт фіксації відмови від проходження медичного огляду від 07.06.2024 (а.с. 64), у якому зазначено, що позивач відмовився від проходження медичного огляду та обстеження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 , спростовується зазначеними вище обставинами та додатковими поясненнями відповідача, у яких вказано, що позивач все ж таки розпочав медичний огляд, однак відмовився від його завершення (а.с. 161).

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що сама по собі постанова від 07.06.2024 без інших достатніх доказів не підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Так само і визнання особою винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення на місці події без надання інших достатніх та належних доказів не може підтверджувати вчинення такого правопорушення.

Відтак постанова по справі про адміністративне правопорушення (вчинення порушення в особливий період) від 07.06.2024 є такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не довів, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

При цьому суд не встановив наявність обставини, які б підтверджували порушення права позивача на правову допомогу, оскільки докази того, що позивач заявляв клопотання про забезпечення такого свого права та у задоволенні цього клопотання позивачу було відмовлено, суду не надані.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на те, що суд дійшов переконання про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови через недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, то є усі правові підстави для закриття справи про це адміністративне правопорушення.

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн, що підтверджується квитанцією від 27.06.2024 (а.с. 27). Відтак сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з розглядом цієї справи, суд зазначає таке.

Так, у позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначив, що у зв`язку з розглядом даної справи позивач планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Частина 7 ст. 139 КАС України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим позивач та його представник не подали до суду докази на підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи. Так само позивач та його представник не подали письмову заяву чи не заявили усно у судовому засіданні про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

При цьому суд зауважує, що сам по собі ордер без долучення договору про надання правової допомоги, у якому визначено обсяг такої допомоги, узгодження фіксованої суми оплати наданих послуг та умови здійснення розрахунку за надані послуги, не є підтвердженням тих обставин, які підлягають доведенню під час розподілу понесених сторонами судових витрат.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що заяву позивача про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. 9, 210-1, 245, 251, 278, 279, 280, 283 КУпАП, ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 268, 269, 271-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення (вчинення порушення в особливий період) від 07.06.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Заяву ОСОБА_1 про розподіл понесених позивачем судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) гривень залишити без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Цмокаленко Оксана Сергіївна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_2 .

СуддяІ. В. Марциновська