Справа № 300/7857/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" грудня 2024 р. справа № 300/7857/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність щодо розгляду заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, зобов`язання розглянути заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у встановленому порядку та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.
Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що 17.09.2024 він звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Відповідно до вимог пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, до заяви було долучено довідку №279831 про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти з інформацією про поточне здобуття освіти, яка є єдиним необхідним документом, який має бути доданий заявником до заяви про надання відстрочки від призову під час мобілізації. Також додатково до вказаної заяви було долучено документи для підтвердження особи, а саме: копія паспорта громадянина України, копія довідки про присвоєння індивідуального податкового номера та копія наявного військово-облікового документа. Вказана заява та додатки до неї були направлені відповідачу цінним листом з описом вкладення та ним отримані 19.09.2024. Листом відповідача від 27.09.2024 №3/5694 його повідомлено про залишення заяви без розгляду через не долучення засвідченої копії дійсного військово-облікового документа, що унеможливлює видачу довідки про надання відстрочки. Отже, вказаний лист є лише відповіддю на звернення щодо надання відстрочки та носить інформативний характер, однак у ньому не міститься відмови у наданні відстрочки, тому відповідач на його заяву відповіді по суті не надав. При цьому, належним реагуванням на заяву про відстрочку має бути не «інформаційний лист» а чітке рішення щодо надання відстрочки або мотивованої відмови. Таким чином, відповідач своєю бездіяльністю порушив його права та не виконав норми чинного законодавства.
Згідно з ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.10.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
За заявою позивача суд відмовив у вжитті заходів забезпечення позову, про що постановлено ухвалу від 16.10.2024.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву в якому виклав заперечення проти позову. Заперечення зводяться до того, що позивачем не вірно протрактоване нормативне регулювання процедури надання відстрочки від призову на військову службу. Акцентуючи увагу на правах, позивачем упущено обов`язок належного військового обліку, що є нерозривним із процедурою оформлення відстрочки. На адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 19.09.2024 вх.№5767 поштовим зв`язком надійшла заява ОСОБА_1 від 17.09.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». До пакету документів ним надано, в порушення пункту 58 Порядку №560, незасвідчені належним чином документи, а саме довідка ЄДЕБО про здобуття освіти, копія паспорта та ідентифікаційного номера та копія тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 20.03.2009. Фактично до заяви на відстрочку надано недійсний документ 15-ти річної давності. Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснено перевірку наявності позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів через автоматизовану інформаційно-телекомунікаційну систему «Оберіг». За результатами перевірки встановлено, що він не перебуває на обліку в жодному ТЦК та СП. Відомості про те, чи позивач являється військовозобов`язаним відсутні, інформація про оновлення облікових даних у передбачений законом строк також відсутня. Виходячи із наявної в тимчасовому посвідченні інформації позивач в 2009 році перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . З того часу позивач 15 років не оновляв свої облікові дані, не встановлював ступінь придатності до військової служби, а відомості щодо позивача не були включені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Якраз в момент заміни (виготовлення) військово-облікового документа здійснюються комплексні заходи постановки військовозобов`язаного на військовий облік, упорядкування та оновлення його облікових даних, встановлення ступеня придатності до військової служби. Враховуючи, що видача військово-облікового документа включає в себе зазначений комплекс заходів, які позивачем не виконані та у зв`язку з тим, що комісія не володіє правовими підставами для прийняття рішення щодо позивача, оскільки невідомо чи позивач взагалі являється військовозобов`язаним та де позивач має стояти на військовому обліку, прийнято рішення направити позивачу листа з проханням упорядкувати своє перебування на військовому обліку шляхом виготовлення (подання) військово-облікового документа. Тобто, Комісія стикнулася з обставинами об`єктивної неможливості розгляду питання про надання позивачу відстрочки, оскільки з одного боку останній надав документи, що підтверджують право на відстрочку, а з іншої сторони він відсутній на військовому обліку та має на руках недійсний військово-обліковий документ. Таким чином, Комісія розглянула заяву позивачу в порядку Закону України «Про звернення громадян» та листом від 27.09.2024 №3/5694 надала чіткі, зрозумілі та вичерпні рекомендації, які дозволять розглянути заяву про надання відстрочки у порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560. Таким чином, відповідач діяв у межах та спосіб, передбачених чинним законодавством.
Відповідь на відзив позивачем обґрунтовано тим, що відзив подано та підписано не належною стороною. Наведені заперечення у відзиві є безпідставними, необґрунтованими, суперечливими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства. На їх спростування зазначено, що позивачем було додано оригінал, а не копію довідки ЄДЕБО про здобуття освіти, про що зазначено в заяві та в описі вкладення до неї. Долучення будь яких інших документів, у тому числі, наданих копій паспорта, РНОКПП, військово-облікового документа, не передбачено вказаним порядком. Отже, у встановленому порядку було підтверджено право позивача на відстрочку, а тому у відповідача не було законних підстав для відмови у наданні такої відстрочки або залишення заяви без розгляду. Крім того, тимчасове посвідчення № НОМЕР_1 , видане 20.03.2009 в замін військового квитка, є належним військово-обліковим документом, оскільки відповідачем у ньому зроблено актуальні записи про перебування на обліку. Відповідач ставить додаткові умови розгляду заяви, що не передбачені законодавством, та перешкоджає реалізації законного права на відстрочку, зокрема неможливість надання відстрочки через відсутність відомостей про позивача в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервісті, ведення якого відповідно до статей 8 та 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», покладається на органи ведення Реєстру - районні, міські територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які забезпечують також актуалізацію його бази даних. Отже, відповідач може і повинен, розглянувши заяву про відстрочку з доданими до неї документами, внести необхідні відомості до Реєстру. Однак, комісія, ймовірно, не перевірила відомості про нього з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бо він вчасно уточнив дані у Мобільному застосунку від Міністерства оборони України для військовозобов`язаних «Резерв+», а саме 26.06.2024, про що свідчить відповідний електронний документ. Вказані відомості було подано Позивачем відповідно до вищезазначеного п.15 Порядок №1487 своєчасно. Отже, зазначені відомості доступні для посадових осіб ТЦК та СП відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №1487.
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Позивач 17.09.2024 оформив заяву на ім`я Голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Як підставу видачі такої довідки позивач вказав пункт 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Судом встановлено, що заява позивачем оформлена згідно з вимогами Додатку 4 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №560 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року №930).
До вказаної заяви позивач долучив довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти з інформацією про поточне здобуття освіти, копію паспорта громадянина України, копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків та копію військово-облікового документа (тимчасового посвідчення) № НОМЕР_1 від 20.03.2009.
Заяву з доданими документами позивач надіслав відповідачу засобами поштового зв`язку, яка останнім отримана 19.09.2024.
Відповідач у листі від 27.09.2024 за №3/5694 повідомив позивача про те, що ним до заяви не долучено копії дійсного військово-облікового документа, що унеможливлює видачу довідки про надання відстрочки. Вказана обставина унеможливлює розгляд заяви по суті, тому в найкоротший термін слід прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою надання-отримання військово-облікового документа. Питання надання відстрочки буде розглядатися у разі надання військово-облікового документа.
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду його заяви про видачу довідки про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки лист відповідача від 27.09.2024 за №3/5694 не є рішенням про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
При вирішенні публічно-правового спору судом застосовані нормативно-правові акти в редакції чинній на момент його виникнення.
В силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 за №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно із ч.6 ст.2 Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
В статті 3 Закону №2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», Закон України «Про Збройні Сили України», Закон України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, а Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, оголошено про проведення загальної мобілізації.
Період дії правового режиму воєнного стану на момент виникнення публічно-правового спору в даній справі продовжував тривати.
Абзацом 4 статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі Закон №3543-XII) визначено, що мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
В статті 22 Закону №3543-XII визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Поряд з цим у ст. 23 Закону №3543-XII передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Цією нормою Закону сформований перелік військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації (частина перша статті 23) та перелік осіб, які також не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період (частина третя статті 23). До осіб, перелічених у частині третій статті 23 Закону, віднесено здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури (пункт перший частини третьої статті 23).
Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (далі - Порядок КМУ №1487), визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.
Відповідно до п.2 Порядку КМУ №1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з підпунктом 8 пункту 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів») призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Судом встановлено, що позивач з 01.07.2024 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_1 . Даний факт підтверджується копією тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 20.03.2009 в якому зроблено відповідний запис.
Подавши заяву від 17.09.2024 позивач повідомив відповідача, що є особою, яка на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та надав довідку про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти з інформацією про поточне здобуття освіти.
Зі змісту довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти вбачається, що позивач здобуває фахову передвищу освіту за денною формою. Поточне здобуття освіти позивачем не порушує послідовності, визначеної частиною 2 статті 10 Закону України «Про освіту».
Судом не встановлено порушення позивачем порядку особистого подання (направлення) документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, як органи військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, відповідно до покладених на них завдань, серед іншого: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи (пункт 9 Положення).
За приписами абзацу 8 пункту 11 цього Положення районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, також оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.
Перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_5 є органом військового управління на який покладено функції оформлення і видачі військово-облікових документів, а також оформлення відстрочки від призову під час мобілізації. Відділ є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінет Міністрів України постановою від 16.05.2024 №560 затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок КМУ №560).
В п. 56 цього Порядку зазначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії (пункт 57 Порядку КМУ №560).
Згідно з п. 58 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
В пункті 60 Порядку КМУ №560 передбачено, що комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, надають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти за формою, визначеною у додатку 9, та документи (нотаріально засвідчені копії документів), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5 (пункт 62 Порядку КМУ №560).
Як вже встановлено судом, заява позивача про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, долучені до неї документи оформлені та особисто подані (направлені) з дотриманням вимог пункту 58 Порядку КМУ №560.
З урахуванням зазначеного, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, мав прийняти певне рішення за наслідком її розгляду, адже відстрочка/відмова у відстрочці передбачає її письмове оформлення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Індивідуальний акт державного органу - це юридична форма рішення суб`єкта владних повноважень, виданого (прийнятого) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк і цей акт породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.
На переконання суду лист відповідача від 27.09.2024 №3/5694 є лише відповіддю на звернення щодо надання відстрочки та носить інформативний характер та не є рішенням щодо надання/відмови в наданні відстрочки.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Оскільки відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, то суд у контексті спірних правовідносин вважає необхідним зобов`язати відповідача розглянути по суті заяву позивача, за результатом чого прийняти відповідне рішення.
Отже, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача в дослідженому випаду є зобов`язання відповідача розглянути заяву позивача від 17.09.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з урахуванням висновків суду та за наслідками розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Позивачем доведено допущення відповідачем протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах - неприйняття рішення за його заявою в порядку, передбаченому нормативно-правовими актами. В свою чергу відповідачем не доведено, що така бездіяльність була правомірною.
Суд зазначає, що решта аргументів і міркувань учасників справи, які подані на підтримку або заперечення проти позову, спірних правовідносин не стосуються та на них не впливають, а отже висновків суду по суті спору не змінюють.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, рішення якого є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція).
У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто, мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд присуджує на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 з врахуванням тієї обставини, що відповідач є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_5 на правах відділу.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.09.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України від 16.05.2024 за №560.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_5 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.