Справа № 520/8370/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 р. Справа № 520/8370/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.07.24 по справі № 520/8370/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 третя особа: Військова частина НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати належної позивачу додаткової винагороди за період з 11.06.2022 по 25.07.2022; зобов`язати відповідача виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 із розрахунку 100000,00 грн. пропорційно часу безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та здійснити доплату донарахованих сум; стягнути понесені судові витрати з відповідача.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що, у порушення норм чинного законодавства, ІНФОРМАЦІЯ_2 не нараховано та не виплачено йому додаткову винагороду за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 із розрахунку 100000,00 грн. пропорційно часу безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа: Військова частина НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати належної ОСОБА_1 додаткової винагороди за період з 11.06.2022 по 25.07.2022.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 із розрахунку 100000,00 грн. пропорційно часу безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при виконанні бойових завдань.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивача, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 11.06.2022 року № 181 відряджено до військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.07.2022 року № 238 останній повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За час виконання обов`язків у військовій частині НОМЕР_1 , командир військової частини НОМЕР_1 повинен був видати вище зазначену довідку, яка є підставою для нарахування додаткової винагороди. В даному випадку, командиром військової частини НОМЕР_1 видано довідку від 01.02.2023 року № 212.

Форма вказаної довідки затверджена додатком № 6 (в редакції станом на 01.02.2023 року) ПКМ України від 20 серпня 2014 р. № 413 "Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України", і є підставою для встановлення військовослужбовцю статусу - учасник бойових дій.

Станом на час розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило довідки про участь позивача у бойових діях, яка б давала останньому право на отримання винагороди.

Отже, з метою видання такої довідки може бути також необхідність підтвердження наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, отже включає в себе ширший перелік підстав, ніж для отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, встановленої Постановою Кабінету Міністрів №168.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 проходив військову службу на посаді старшого стрільця першого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТВО старшого бойового медика роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 ; на грошовому забезпеченні перебував у ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як зазначено у позовній заяві та у відзиві на позов, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.06.2022 року №181 позивача відряджено до військової частини НОМЕР_1 ; відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.07.2022 року №238 останній повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

За період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , командиром військової служби НОМЕР_1 видано відносно позивача довідку від 01.02.2023 року №212 про те, що позивач дійсно проходив військову службу з 11.06.2022 по 25.07.2023 та приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Лозова Харківської області.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 20.01.2023 №23 позивача з 24.01.2023 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 та всіх видів забезпечення, направлено до НОМЕР_2 окремої механізованої бригади для подальшого проходження військової служби, до якої зараховано наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_7 " від 23.01.2023 року №15-рс.

Позивач вважає, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" він має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких бойових діях та заходах, а саме: у період з 11.06.2022 по 25.07.2023.

Однак, позивачу не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову винагороду у період з 11.06.2022 по 25.07.2023 за безпосередню участь у забезпеченні бойових дій по здійсненню заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії, яка гарантується державою на період військового стану.

Позивач звернувся до відповідача з рапортом від 11.11.2023 щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень за період з 11.06.2022 по 25.07.2023, до якого надав довідку від 01.02.2023 року №212 .

Відповідач листом від 20.11.2023 №2082/ВФЗ фактично відмовив позивачу в нарахуванні та виплаті додаткової винагороди в розмірі 100000,00 гривень у період з 11.06.2022 по 25.07.2023, з посиланням на те, що форма наданої довідки не відповідає вимогам пункту 4 та додатку 1 до доручення Міністра оборони України від 06.03.2023 року №5718/з, а фактично відповідає вимогам та видана у відповідності до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 щодо встановлення та надання статусу учасника бойових дій.

В подальшому, листом від 20.11.2023 №2082/ВФЗ на запит представника позивача від 30.01.2024 відповідач надав інформацію про те, що позивачу в повному обсязі нараховано грошове забезпечення за період проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_8 ; будь-які підтверджуючі документи чи звернення з питання нарахування додаткової грошової винагороди позивачу до відділу фінансового забезпечення сектору соціальних виплат ІНФОРМАЦІЯ_4 з боку ІНФОРМАЦІЯ_6 не надходили, відповідно підстави для виплати відсутні.

До листа від 20.11.2023 №2082/ВФЗ надано довідку №88/ВФЗ від 09.02.2024 про доходи позивача за червень - серпень 2022 року, відповідно до якої:

- у липні 2022р. позивачу нараховано за червень 2022р. додаткову винагороду на період воєнного часу з розрахунку 30000 грн. на місяць у розмірі 30000,00 грн.; додаткову винагороду на період воєнного часу з розрахунку 70000 грн. на місяць у розмірі 22580,65 грн. (за період з 22.05.2022 по 31.02.2022);

- у серпні 2022р. позивачу нараховано за липень 2022р. додаткову винагороду на період воєнного часу з розрахунку 30000 грн. на місяць у розмірі 30000,00 грн.; додаткову винагороду на період воєнного часу з розрахунку 70000 грн. на місяць у розмірі 14000,00 грн. (за період з 01.06.2022 по 06.06.2022).

Вважаючи протиправними дії відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст.65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з приписами ст.2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Порядок проходження військової служби в Збройних Силах України визначений у Положенні про проходження громадянами військової служби в Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008.

Згідно п.5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008, громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.

Відповідно до положень ст.1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

Згідно приписів ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Також Указами Президента України строк дії воєнного часу продовжувався та діє на теперішній час.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".

Пунктом 5 зазначеної Постанови №168 встановлено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З аналізу вищевказаних норм слід дійти висновку про те, що вказане вище нормативне врегулювання свідчить на користь того, що на період дії воєнного стану військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Так, розмір додаткової винагороди становить 30000,00 грн, а у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - 100000,00 грн пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України було надіслано (адресовано) військовому командуванню Збройних Сил України телеграму №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 1 вказаної телеграми визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

В подальшому, 07.07.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, згідно якою були внесені відповідні зміни до Постанови №168, зокрема п.2-1 якої встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України було видано Окреме доручення №912/з/29 від 23.06.2022.

Відповідно до п.13 Окремого доручення Міністра №912/з/29 вважаються такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 №248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529.

Пунктом 1 Окремого доручення Міністра №912/з/29 встановлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдання з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Пунктом 2 Окремого доручення Міністра №912/з/29 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з п.3 Окремого доручення Міністра №912/з/29 райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України слід визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В той же час, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 01.02.2023 року №212 за підписом командира Військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 в період з 11.06.2022 по 25.07.2022 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Лозова Харківської області.

Зазначена довідка складена на підставі: бойового розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2022 року №39/304/92/29, бойового розпорядження Командувача Об`єднаних сил ЗСУ від 24.02.2022 року №313/200/80т., бойового розпорядження ОК " ІНФОРМАЦІЯ_7 " від 24.02.2022 року №01, ОКП "Кегичівка" від 01.03.2022 року, бойового розпорядження командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_9 " від 11.03.2022 №313/ОУВ/99т, ОКП-Запоріжжя, бойового розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №286 від 31.03.22, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №308 від 02.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " № 329 від 03.04.22, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №428 від 08.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №435 від 09.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №448 від 10.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №451 від 10.04.2022, бойового розпорядження командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " від "06" червня 2022 року № 1295т, розпорядження ОУВ "Слобода" № 1352т від 10.06.2022 року, журналу бойових дій військової частини НОМЕР_3 (розпочатий 24.02.2022), обліковий номер 6т за р.з., наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2022 року № 106, наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2022 року.

Водночас, військовослужбовець набуває право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць за умови підтвердження безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, втім із розрахунку пропорційно часу участі у виконанні бойових завдань, виходячи із специфіки покладених на підрозділ, у якому він проходив службу, завдань.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, позивач у спірний період проходив службу на посаді старшого стрільця першого відділення охорони другого взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , ТВО старшого бойового медика роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_5 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 11.06.2022 року №181 позивача відряджено до військової частини НОМЕР_1 ; відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26.07.2022 року №238 останній повернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України "Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій" від 01.07.2022 №184 та від 01.08.2022 №212 Харківська область включена у райони ведення воєнних (бойових) дій в червні-липні 2022 року.

Реальність виконання позивачем бойових завдань у АДРЕСА_1 , відповідачем не оспорюється.

Як зазначив сам відповідач в апеляційній скарзі у зв`язку із наявними у позивача документами, командир військової частини НОМЕР_1 повинен був видати довідку, яка є підставою для нарахування додаткової винагороди.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що реальне виконання позивачем бойових завдань при неналежному веденні адміністративним органом відповідної письмової документації про це, не може бути кваліфіковано судом у якості розумної причини для позбавлення позивача права на отримання додаткової винагороди із розрахунку 100000,00 грн. пропорційно часу безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у довідці про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 01.02.2023 №212, вказано, що солдат ОСОБА_1 у період з 11.06.2022 по 30.06.2022 та з 01.07.2022 по 25.07.2022 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи у м. Лозова, Харківської області. Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача ЗСУ від 24.02.2022 року №39/304/92/29, бойове розпорядження Командувача Об`єднаних сил ЗСУ від 24.02.2022 року №313/200/80т., бойове розпорядження ОК " ІНФОРМАЦІЯ_7 " від 24.02.2022 року №01, ОКП "Кегичівка" від 01.03.2022 року, бойове розпорядження командувача оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_9 " від 11.03.2022 №313/ОУВ/99т, ОКП-Запоріжжя, бойового розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №286 від 31.03.22, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №308 від 02.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " № 329 від 03.04.22, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №428 від 08.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №435 від 09.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №448 від 10.04.2022, БР ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " №451 від 10.04.2022, бойове розпорядження командувача ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " від "06" червня 2022 року № 1295т, розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " № 1352т від 10.06.2022 року, журнал бойових дій військової частини НОМЕР_3 (розпочатий 24.02.2022), обліковий номер 6т за р.з., наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2022 року № 106, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2022 року.

Колегією суддів ухвалою від 08.11.2024 витребувано у Генерального штабу Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_4 докази щодо безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у період з 11.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 25.07.2022 у бойових діях, чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів зокрема: бойове розпорядження ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_10 " № 1352т від 10.06.2022 року; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2022 року № 106; наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2022 року; журнал бойових дій військової частини НОМЕР_4 (розпочатий 24.02.2022) з метою встановлення участі солдата ОСОБА_1 у період з 11.06.2022 по 30.06.2022, 01.07.2022 по 25.07.2022 у бойових діях, чи забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Разом з тим, Генеральним штабом Збройних Сил України, військовою частиною НОМЕР_4 жодних доказів та пояснень на виконання ухвали суду не надходило.

Також судом апеляційної інстанції витребувалась інформація, які саме завдання і де виконував військовослужбовець ОСОБА_1 у спірний період і чим вказане підтверджується.

На виконання ухвали суду від 08.11.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав клопотання, в якому зазначив, що не володіє витягами (копіями) з бойових донесень, витягами з журналів бойових дій (оперативних завдань, ведення оперативної обстановки), вахтових журналів, польотних листів, які стосуються ОСОБА_1 , щодо виконання ним завдань в пріод з 11.06.2022 по 25.07.2022 у військовій частині НОМЕР_1 .

Колегія суддів зазначає, що Верховний суд у постанові від 20.06.2024 по справі №480/1745/23, переглядаючи рішення судів першої та апеляційної інстанції з аналогічних спірних правовідносин зауважував, що встановлення даних обставин мають значення для правильного вирішення спору.

Так, частина 3 статті 2 КАС України визначає, що основними засадами (принципами) адміністративного судочинства, зокрема є: верховенство права (пункт 1), рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (пункт 2), змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі (пункт 4) тощо.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Процесуальним законом передбачено різні шляхи отримання судом доказів: 1) надання учасником справи з його власної ініціативи; 2) надання доказів учасниками справи за пропозицією суду; 3) збирання доказів судом з власної ініціативи (частина третя статті 77 КАС України), 4) витребування доказів судом (стаття 80 КАС України).

Пропозиція суду надати докази має рекомендаційний характер для сторони. Частиною п`ятою статті 77 КАС України встановлено, що у випадку ненадання учасником справи без поважних причин доказів на пропозицію суду, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

У той же час, статтею 80 КАС України передбачено повноваження суду збирати докази з власної ініціативи шляхом постановлення ухвали про витребування доказів. Її виконання є обов`язковим. Невиконання ухвали передбачає застосування заходів процесуального примусу.

Отже, якщо подання заяв по суті справи є правом учасників справи, то подання доказів, у разі їх витребування ухвалою суду, - обов`язком.

Разом з тим, застосуванню норм матеріального права передує встановлення обставин у справі, підтвердження їх відповідними доказами.

Тобто, застосування судом норм матеріального права повинно вирішити спір, який виник між сторонами у конкретних правовідносинах, які мають бути встановлені судами на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі.

За правилами частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналогічні висновки містить постаанова Верховного Суду від 27.06.2024 по справі №200/3996/23, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Однак, станом на дату винесення постанови по справі, витребовані документи до суду не надані.

Колегія суддів зазначає, що в межах даних правовідносин, невидання начальником (командиром) ІНФОРМАЦІЯ_1 наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям не може позбавляти військовослужбовця, який залучався до здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, додаткової винагороди.

Аналогічні висновки містить ухвала Верховного суду від 24.01.2024 по справі №480/3558/23.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щоо застосування норми права, викладені в постиановах Верховного Суду.

Враховуючи зазначене, позивач за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 має право на додаткову винагороду в розмірі 100000 гривень пропорційно часу виконання завдань в районі м. Лозова Харківської області, який входив в районі бойових дій.

Доводи апелянта про те, що довідка від 01.02.2023 року №212 є підставою лише для встановлення військовослужбовцю статусу - учасник бойових дій, колегія суддів вважає помилковими, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413 затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Відповідно до абз.5 п.6 Порядку №413 для надання статусу учасника бойових дій особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які брали участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій протягом 30 календарних днів з дня участі осіб у виконанні бойових (службових) завдань, у проведенні розвідувальних заходів, отримання травм (поранень, контузій, каліцтв) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 6.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що метою видання такої довідки може бути також необхідність підтвердження наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, отже включає в себе ширший перелік підстав, ніж для отримання додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 грн, встановленої Постановою Кабінету Міністрів №168.

Як вбачається з матеріалів справи, що також не заперечується відповідачем, довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 01.02.2023 року №212 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 видана саме за формою, встановленою додатком 6 до Порядку №413.

Таким чином, зазначення у довідці від 01.02.2023 року №212 періоду з 11.06.2022 по 25.07.2022, не є безумовною підставою для встановлення військовослужбовцю статусу - учасник бойових дій, оскільки така довідка може бути видана не лише для цілей підтвердження права на отримання винагороди встановленої Постановою №168, а й з іншою метою, відмінною від тієї, з приводу якої виникли спірні правовідносини.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправними дії відповідача щодо ненарахування та невиплати належної позивачу додаткової винагороди за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду за період з 11.06.2022 по 25.07.2022 із розрахунку 100000,00 грн. пропорційно часу безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, при виконанні бойових завдань.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 по справі № 520/8370/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова В.Б. Русанова