Справа № 320/30993/23
Суддя: Панова Г. В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Київ № 320/30993/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панова Г. В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 42 від 25.08.2023 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно заяви від 16.08.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату з 12.02.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117, із врахуванням фактично виплачених сум відповідно до заяви від 16.08.2023.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправно, за відсутності підстав та без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, прийняло рішення від № 42 від 25.08.2023, яким відмовило позивачці у здійсненні перерахунку призначеного їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Київській області, виданої на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 320/17411/21.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказана ухвала була надіслана відповідачам в їх електронний кабінет 27.09.2023. Також копія ухвали та позовна заява були надіслана Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області, що підтверджується даними поштового реєстру копія якого наявна у матеріалах справи.

Від відповідачів відзив на позов до суду не надходив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

При розрахунку посадового окладу позивачки, ДСА України використане значення показника прожиткового мінімуму, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, що передбачений абзацом п`ятим статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» у розмірі 2102,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі №320/17411/21, яке набрало законної сили, визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області щодо нарахування та виплати позивачу судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 по 11 лютого 2021 року суддівської винагороди у розмірі меншому ніж передбачено ст. 135 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ст. 130 Конституції України.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області провести нарахування та виплату суддівської винагороди, матеріальної допомоги на оздоровлення, та інших виплат які підлягали виплаті при звільненні у відставку судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року по 11 лютого 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області надати ОСОБА_1 відповідну довідку про розмір суддівської винагороди , виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого на 1 січня 2021 року складає 2270 грн., для подачі зазначеної довідки до Пенсійного фонду України для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

На виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 320/17411/21, яке набрало законної сили, ТУ ДСА в Київській області видав довідку від 02.08.2023 № 117, згідно з якою посадовий оклад позивачки станом на 01.01.2021 складає 68100,00 грн, загальний розмір суддівської винагороди 125985,00 грн.

Позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про перерахунок призначеного їй щомісячного довічного грошового забезпечення на підставі довідки ТУ ДСА в Київській області від 02.08.2023 № 117.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №42 від 25.08.2023 у здійсненні такого перерахунку позивачці відмовлено. Відмова мотивована тим, що не відбулась зміна розміру складових суддівської винагороди, оскільки розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» складає 2102,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною третьою статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Згідно з частиною четвертою статті 142 Закону № 1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Абзацом першим пункту 6 розділу ІV Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 12.03.2008 № 3-1 (далі Порядок № 3-1) передбачено, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться відповідно до частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини другої статті 27 Закону України «Про Конституційний Суд України» органами, що призначають щомісячне довічне грошове утримання.

Абзацом другим пункту 6 розділу ІV Порядку № 3-1 встановлено, що звернення судді за перерахунком щомісячного довічного грошового утримання здійснюється шляхом подання до органу, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, заяви про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та довідки про суддівську винагороду судді у відставці.

Згідно з пунктом 7 розділу ІV Порядку № 3-1 документи про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання розглядає орган, що призначає щомісячне довічне грошове утримання, та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про перерахунок або про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Судом встановлено, що позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою встановленого зразка за формою, розміщеною на вебпорталі Пенсійного фонду України, до якої була додана копія довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117.

Аналізуючи доводи позовної заяви щодо наявності підстав здійснення перерахунку призначеного позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117, суд виходить з наступного.

Положеннями частини другою статі 130 Конституції України передбачено, що розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII встановлено, що суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду складає 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Частинами п`ятою-восьмою статті 135 Закону №1402-VIII встановлено умови виплати та розмір щомісячних доплат суддям, розмір яких встановлюється у процентному відношенні до посадового окладу.

Аналіз наведених положень Закону №1402-VIII свідчить про те, що розмір посадового окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, прямо залежить від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року. Всі інші складові суддівської винагороди, у тому числі, доплата за вислугу років, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, а також допомога на оздоровлення, розраховуються із посадового окладу судді.

Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян врегульовано Законом України від 15.07.1999 №966-XIV «Про прожитковий мінімум» (далі Закон №966-XIV).

Відповідно до статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2021 був закріплений в абзаці третьому статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та складав 2270,00 грн.

Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки указана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, Державна судова адміністрація України неправильно визначилась із розрахунковою величиною при обчисленні розміру суддівської винагороди позивачки при видачі попередньої довідки від №48 від 12.02.2021.

Так, адміністрація помилково розрахувала суддівську винагороду позивача, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн, який передбачений абзацом четвертим, а не третім статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

Протиправність зазначених дій Державної судової адміністрації України встановлена рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі № 320/17411/21, яке набрало законної сили.

На виконання рішення суду Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117, яка містить вірний розрахунок розміру суддівської винагороди позивача.

Таким чином, звернення позивачки до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі нової довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 № 117 обумовлене необхідністю відновлення її порушених прав на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у належному розмірі, що сталося з вини органу, який видав довідку з помилковими показниками.

Позивачкою дотриманий порядок звернення до органу Пенсійного фонду для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та подано органу Пенсійного фонду відповідну заяву та нову довідку про суддівську винагороду від 02.08.2023 №117.

У той же час, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області при прийнятті спірного рішення не враховано усіх обставин, що мають значення для його прийняття, що призвело до протиправної відмови у здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та порушення права позивача на належне матеріальне забезпечення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.10.2011 у справі Рисовський проти України (заява №29979/04) наголосив, що, зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і якість їхніх дій, мінімізують ризик помилки. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. також рішення у справі Лелас проти Хорватії, заява № 55555/08, пункт 74).

Особа не повинна зазнавати негативних наслідків та в такої особи не повинні виникати нові додаткові зобов`язання через помилки, допущені суб`єктами владних повноважень.

Зазначеної позиції також підтримується Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 27.06.2024 у справі №990/305/23.

Конституційний Суд України у рішенні від 11.10.2005 №8-рп/2005 також зазначив, що право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання - це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

До цього Конституційний Суд України неодноразово висловлював аналогічні правові позиції у відношенні гарантій незалежності суддів, їх матеріального та соціального забезпечення у рішеннях, а саме: від 24 червня 1999 року №6-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002 (справа про пільги, компенсації та гарантії), від 1 грудня 2004 року №19-рп/2004 (справа про припинення дій чи обмеження пільг, компенсацій та гарантій), від 11 жовтня 2005 року №8-рп/2005 (справа про пенсії та щомісячне довічне грошове утримання), від 18 червня 2007 року №4-рп/2007 (справа про гарантії незалежності суддів); рішення №10-рп/2008 від 22 травня 2008 року.

Також в рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 2013 року №3-рп/2013 (у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 2, абз. 2 розділу 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (справа щодо змін умов виплати пенсій і щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці) зазначено, що визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо).

За встановлених обставин та наведеного правового регулювання суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №42 від 25.08.2023 про відмову у здійсненні перерахунку призначеного позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117, виданої на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31.10.2022 у справі №320/17411/21, та, відповідно, наявність підстав для його скасування.

Аналізуючи доводи позовної заяви щодо наявності підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та виплату з 12.02.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 № 117, із врахуванням фактично виплачених сум відповідно до заяви від 16.08.2023, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області за принципом екстериторіальності як органом, призначеним для розгляду заяви позивача від 16.08.2023.

Зважаючи на те, що саме цим органом допущено порушення прав позивача на належне матеріальне забезпечення судді у відставці, суд дійшов висновку, що дії зобов`язального характеру, спрямовані на відновлення порушених прав позивача, має вчинити саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Зазначена позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату з 12.02.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 №117, із врахуванням фактично виплачених сум відповідно до заяви від 16.08.2023.

За вказаних обставин позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1342, 00 грн.

Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог а також ту обставину, що вимоги позивача носять немайновий характер та не надається за можливе встановити розмір задоволених вимог до розміру судового збору, суд дійшов висновку, що сплачена позивачем сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 42 від 25.08.2023 про відмову у перерахунку ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, згідно заяви від 16.08.2023.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 як судді у відставці перерахунок та виплату з 12.02.2021 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно з довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації у Київській області від 02.08.2023 № 117, із врахуванням фактично виплачених сум відповідно до заяви від 16.08.2023.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, місцезнаходження: 61022, м. Харків, майдан Свобода, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.