Справа № 380/11668/24
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 рокусправа № 380/11668/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , Військової частини НОМЕР_4 , у якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд: визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_2 № 1130 від 13.03.2024 року "Про результати службового розслідування" в частині накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , зокрема: П. 2, абз. 3: за неналежне виконання службових обов`язків, що зумовило надлишкову переплату грошового забезпечення та порушення вимог 11,12,16 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,4, та 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення, щодо притягнення начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.03.2024 командування Військової частини НОМЕР_4 позивачу доведений наказ Військової частини НОМЕР_4 про притягнення до матеріальної відповідальності. Вищевказаний наказ був виданий у зв`язку із надходженням 15.03.2024 по СЕДО матеріалів службового розслідування, яке було проведено у Військової частини НОМЕР_2 від 19.09.2023 №2012 для вирішення питання про притягнення позивача, старшого офіцера медичної служби Військової частини НОМЕР_4 підполковника медичної служби ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності за шкоду завдану державі з його вини на суму в розмірі 134 267,06 грн. В результаті доведення наказу позивачу стало відомо про те, що за результатами службового розслідування встановлено та доведено вину старшого офіцера медичної служби Військової частини НОМЕР_4 підполковника медичної служби ОСОБА_1 , який під час проходження військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 своїми діями, а саме: неналежним виконанням службових обов`язків начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 призвів до завдання державі збитків внаслідок неправомірного нарахування і виплати грошового забезпечення солдату ОСОБА_2 за період з 09.11.2022 по 05.10.2023 у сумі 576 534,50 грн. Позивач вважає наказ Військової частини № НОМЕР_6 від 13.03.2024 протиправним та таким, що суперечить нормам чинного законодавства. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою від 5 червня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Від Військової частини НОМЕР_4 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що командир (начальник) за новим місцем служби чи місцем перебування в розпорядженні особи видає у п`ятнадцятиденний строк із дня надходження матеріалів щодо завданої шкоди наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності. У такому разі відшкодування шкоди здійснюється в порядку, визначеному статтею 10 цього Закону. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 18.11.2023 № 12 ОСОБА_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , з 18 листопада 2023 року був зарахований до списків особового складу частини та вважається таким, що справи та посаду старшого офіцера медичної служби військової частини НОМЕР_4 прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. 15.03.2024 до військової частини НОМЕР_4 надійшли матеріали службового розслідування проведеного у військовій частині НОМЕР_2 для притягнення позивача до матеріальної відповідальності за шкоду завдану державі на суму в розмірі 134 267,06 грн., а також наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2024 №1130 про його результати. В свою чергу, керуючись частиною 3 статті 11 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, заподіяну державі» у військовій частині НОМЕР_4 був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2024 №15 «Про притягнення до матеріальної відповідальності» ОСОБА_1 , який був доведений для виконання до військової частини НОМЕР_7 , на грошовому забезпеченні якої перебуває військова частина НОМЕР_4 . В подальшому, 08.06.2024 до військової частини НОМЕР_4 надійшов наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 30.05.2024 № 2134 «Про результати службового розслідування», пунктом 2 якого скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2024 № 1130 «Про результати службового розслідування» в частині притягнення ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності, у зв`язку з чим видано наказ командира військової частини НОМЕР_4 від 09.06.2024 №38 «Про скасування наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 26.03.2024 №15/нод» про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності. Отже, оскаржуваний позивачем наказ командира військової частини НОМЕР_4 скасований, утримання коштів з ОСОБА_1 на виконання даного наказу військова частина НОМЕР_4 не здійснювала і не здійснює. Таким чином у задоволенні позову просив відмовити повністю.

Від Військової частини НОМЕР_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1130 від 13.03.2024 про результати службового розслідування було встановлено факт правопорушення, а саме: неприбуття після лікування до військової частини НОМЕР_2 з 11.11.2022 та відсутність на військовій службі понад НОМЕР_8 (двісті дев`яносто) діб військовослужбовцем, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану. На момент завершення службового розслідування, станом на 27.02.2024, солдат ОСОБА_2 не прибув на військову службу до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ), поважні причини відсутності на військовій службі не встановлені. У зв`язку з поверненням військовослужбовця ОСОБА_2 на військову службу після самовільного залишення військової частини на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_2 №1927 від 20.05.2024 було проведено додаткове службове розслідування. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №2132 від 30.05.2024 встановлено що 02.05.2024 військовослужбовець ОСОБА_2 прибув на військову службу до військової частини НОМЕР_2 . Після прибуття на військову службу військовослужбовець виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 написав рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 про добровільне відшкодування з його грошового забезпечення та грошової винагороди, незаконно виплачених коштів за період перебування його в самовільному залишенні військової частини. Пунктом 2 вищезазначеного наказу №2132 скасовано абзац 4 пункту 2 та пункти 6,7,8, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 13.03.2024 №1130 в частині притягнення до матеріальної відповідальності винних осіб, а саме: командира 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 , бойового медика 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_4 , командира 3 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 капітана ОСОБА_5 , начальника медичної служби військової частини НОМЕР_2 майора ОСОБА_1 . Таким чином оскаржуваний позивачем наказ №1130 в частині притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності було скасовано наказом командира військової частини НОМЕР_2 №2132 від 30.05.2024, а тому відсутній предмет спору, у зв`язку з чим вважаємо шо у задоволенні позову необхідно відмовити. Таким чином у задоволенні позову просив відмовити повністю.

На адресу Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява про уточнення позовних вимог.

Ухвалою від 14 серпня 2024 року заяву представника позивача про уточнення позовних вимог задоволено та вирішено здійснювати розгляд справи за наступними позовними вимогами: визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_2 № 1130 від 13.03.2024 року "Про результати службового розслідування" в частині накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , зокрема: П. 2, абз. 3: за неналежне виконання службових обов`язків, що зумовило надлишкову переплату грошового забезпечення та порушення вимог 11,12,16 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,4, та 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення, щодо притягнення начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 до 17.11.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та займав посаду начальника медичної служби.

Відповідно до рапорту командира зведеної роти військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_6 від 19.09.2023 старшим офіцером групи психологічного супроводу та відновлення військової частини капітаном ОСОБА_7 було проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли невиконанню службових обов`язків, нездійснення доповіді безпосередньому командиру про виписку з медичного закладу після стаціонарного лікування, самовільному залишенні військової частини, військовослужбовцем зарахованим у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 , ОСОБА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №1130 від 13.03.2024 про результати службового розслідування було встановлено факт правопорушення, а саме: неприбуття після лікування до військової частини НОМЕР_2 з 11.11.2022 та відсутність на військовій службі понад НОМЕР_8 (двісті дев`яносто) діб військовослужбовцем, який перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_2 , без поважних причин, в умовах воєнного стану. На момент завершення службового розслідування, станом на 27.02.2024, солдат ОСОБА_2 не прибув на військову службу до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 ), поважні причини відсутності на військовій службі не встановлені.

В п. 2, абз. 3 Наказу командира військової частини НОМЕР_2 №1130 від 13.03.2024 зазначено: «за неналежне виконання службових обов`язків, що зумовило надлишкову переплату грошового забезпечення та порушення вимог 11,12,16 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,4, та 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення щодо притягнення начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності».

Згідно з розрахунком переплати грошового забезпечення за період з 09.11.2022 по 25.10.2023 відповідно до Довідки ФЕС військової частини НОМЕР_2 про вартісну оцінку заподіяної шкоди №36 від 13.11.2023 за період з 09.11.2022 по 25.10.2023 солдату ОСОБА_2 надмірно нараховано та сплачено грошове забезпечення на загальну суму в розмірі 576 534 гривень 50 копійок (п`ятсот сімдесят шість тисяч п`ятсот тридцять чотири гривні 50 копійок).

Вважаючи протиправні дії відповідача щодо винесення наказу Військової частини НОМЕР_2 № 1130 від 13.03.2024 «Про результати службового розслідування» в частині накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 , позивач звернувся з позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України.

Згідно з частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України затвердженої Наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 рапорт (заява) це - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут).

Згідно з пунктом 11 Розділу 1 Частини І Статуту необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно; військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров я звичок.

Відповідно до пункту 16 цього ж розділу Статуту кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Пунктами 26 та 27 Розділу 1 Частини І Статуту визначено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Військовослужбовці, на яких накладається дисциплінарне стягнення за вчинене правопорушення, не звільняються від матеріальної та цивільно-правової відповідальності за ці правопорушення. За вчинення злочину військовослужбовці притягаються до кримінальної відповідальності на загальних підставах.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно зі статтею 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Статтею 48 Дисциплінарного статуту визначено, що на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: зауваження; догана; сувора догана; позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); пониження в посаді; пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Згідно положень статей 83-86 Дисциплінарного статуту на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначені Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1 Розділу III Порядку рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.

Згідно з пунктами 3, 4 цього ж Розділу Порядку службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування)

Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 13 Розділу III Порядку службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.

Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.

Пунктом 1 Розділу V Порядку визначено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

Відповідно до пунктів 5, 6 Розділу V Порядку (в редакції станом на момент прийняття командиром військової частини НОМЕР_2 наказу від 13.03.2024 №1130 «Про результати службового розслідування») акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.

Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.

Згідно з пунктами 1-3 Розділу VI Порядку за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.

Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.

У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.

Суд встановив, що позивач до 17.11.2023 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та займав посаду начальника медичної служби.

Посадові обов`язки начальника медичної служби передбачені у ст. 87 статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, зокрема: начальник медичної служби бригади зобов`язаний:

організовувати медичне забезпечення заходів бойової та мобілізаційної підготовки у бригаді; організовувати медичне забезпечення підрозділів бригади, які не мають у штаті медичних працівників (фахівців);

організовувати проведення медичних заходів, що сприяють підвищенню якості бойової підготовки особового складу;

організовувати підбір та розстановку медичних працівників (фахівців);

брати участь у проведенні щорічного оцінювання військовослужбовців медичних спеціальностей бригади та надавати начальникові кадрового органу пропозиції щодо зарахування кращих медичних працівників (фахівців) у резерв кандидатів для просування по службі;

брати участь у розробленні заходів щодо захисту особового складу бригади від ядерної, хімічної і біологічної зброї, а також заходів на випадок виникнення аварії на потенційно небезпечних об`єктах, розміщених у районі розташування бригади; дотримуватися правил деонтології і лікарської етики та вимагати цього від підлеглих;

організовувати створення в бригаді системи надання екстреної медичної допомоги та стабілізації стану хворого, що проводяться терміново у разі гострого захворювання (поранення, травми, отруєння);

особисто володіти прийомами надання екстреної медичної допомоги і стабілізації стану хворого та навчати їм підлеглих;

проводити лікувально-профілактичні і покладені на медичну службу протиепідемічні заходи;

вивчати умови, що забезпечують безпеку проведення навчально-бойових заходів; стежити за виконанням установлених санітарних норм розміщення, харчування, водопостачання, лазно-прального обслуговування особового складу;

організовувати санітарно-просвітницьку роботу з пропаганди гігієнічних знань, здорового способу життя, особисто проводити з військовослужбовцями заняття з особистої та колективної гігієни;

організовувати проведення диспансеризації та особисто брати участь у її проведенні; організовувати проведення медичних оглядів та обстежень особового складу підрозділів бригади, які не мають у штаті медичних працівників (фахівців);

щотижня особисто контролювати проведення амбулаторного прийому хворих, а також проводити обхід хворих у медичній роті та медичних пунктах батальйонів, контролювати якість надання їм медичної допомоги та лікування, знати стан хворих, що лікуються в медичних пунктах, медичній роті та інших лікувально-профілактичних закладах;

організовувати постійне медичне спостереження за особами з хронічними захворюваннями, надавати командирам підрозділів бригади рекомендації щодо зміцнення їх здоров`я і контролювати їх виконання;

здійснювати медичний контроль за фізичною підготовкою особового складу бригади; разом із начальником фізичної підготовки та спорту розробляти заходи із зміцнення здоров`я та фізичного розвитку військовослужбовців;

організовувати проведення медичною службою заходів з профілактики травматизму, отруєнь, теплових (сонячних) ударів, відморожень та інших нещасних випадків;

у взаємодії із заступником командира бригади з морально-психологічного забезпечення організовувати проведення заходів з пропагування серед військовослужбовців і членів їх сімей здорового способу життя;

керувати роботою санаторно-відбіркової комісії, контролювати правильність направлення військовослужбовців на санаторно-курортне лікування;

у разі розміщення бригади у віддалених від населених пунктів районах організовувати надання медичної допомоги членам сімей військовослужбовців, працівникам Збройних Сил України;

брати участь у розробленні режиму харчування і складанні розкладок продуктів; здійснювати систематичний медичний контроль за якістю та безпекою харчування особового складу, а також якістю води, що ним вживається;

виявляти разом із командирами підрозділів та їх заступниками з моральнопсихологічного забезпечення, військовим психологом бригади військовослужбовців, схильних до алкоголізму, токсикоманії та вживання наркотичних засобів і психотропних речовин;

контролювати санітарний стан району розташування бригади, їдалень, жилих приміщень та господарських служб;

аналізувати стан захворюваності серед особового складу бригади, щомісяця доповідати командирові бригади і начальникові медичної служби вищої ланки управління про результати аналізу з пропозиціями щодо запобігання захворюванням і поліпшення санітарного стану особового складу та об`єктів бригади, негайно про інфекційні захворювання або випадки, які можуть позначитися на санітарноепідемічному стані бригади, про кожен випадок госпіталізації військовослужбовців, зумовленої пораненням (травмуванням, отруєнням);

організовувати ведення обліку, зберігання і належного використання отруйних і наркотичних засобів і психотропних речовин, не рідше ніж один раз на три місяці та проводити перевірку їх наявності, не допускати їх використання не за призначенням;

готувати медичні документи, необхідні для проходження військовослужбовцем медичного огляду військово-лікарською комісією, та доповідати командирові бригади про його результати;

у встановленому порядку складати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва);

організовувати виконання заходів щодо ліцензування провадження господарської діяльності з медичної практики медичних пунктів батальйонів та медичної роти бригади.

Солдат ОСОБА_2 був виведений поза штат і перебував у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_2 .

Зарахування в розпорядження означає закріплення військовослужбовців, які не можуть в силу певних обставин виконувати обов`язки військової служби та водночас не можуть звільнитися, за військовою частиною для вирішення питання щодо подальшого проходження військової служби.

Суд зазначає, що функціональні обов`язки позивача не передбачають ведення обліку військовослужбовців що виведені поза штат та перебувають у розпорядженні командира.

Наказом Військової частини НОМЕР_2 №1559 від 06.06.2023 та від 09.06.2023 №982 встановлені обов`язки щодо здійснення контролю медичною службою військової частини за перебуванням, переведенням (етапи медичної евакуації) та поверненням з медичних закладів усіх категорій військовослужбовців військової частини, а також організації проведення з підрозділами, адміністративною групою штабу та робочою групою оперативної групи військової частини НОМЕР_2 щоденної звірки відомостей про військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .

Організації обліку особового складу у військовій частині НОМЕР_2 здійснюється відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, що затверджена наказом МОУ від 15 вересня 2022 року № 280.

Відповідно до цієї Інструкції (розділ 12, статті 14,17,24,25) передбачено, що облік військовослужбовців, які беруть участь у бойових діях, ведеться у службах персоналу управлінь з`єднань (органів військового управління) за книгами штатно-посадового обліку окремо на кожну військову частину.

У штабі військової частини іменні списки особового складу, який вибув зі строю, подані командирами підрозділів, звіряються з даними обліку медичного пункту військової частини. В іменних списках робиться відмітка щодо того, хто з поранених і хворих перебуває в медичному підрозділі військової частини, хто вибув зі складу військової частини через поранення та з інших причин без відома медичних підрозділів частини.

На підставі зазначених іменних списків особового складу, який вибув зі строю, даних обліку медичного підрозділу військової частини складається список загальних втрат особового складу (форма, строки і порядок надання інформації щодо загальних втрат особового складу встановлюються Генеральним штабом) та видається наказ по стройовій частині, за яким весь особовий склад, що загинув у бою, помер унаслідок поранення, контузії, каліцтва, хвороби та з інших причин, виключається із списків особового складу військової частини. Після видання наказу по стройовій частині про виключення із списків особового складу військової частини безповоротно вибулого особового складу, на них складається іменний список безповоротних втрат особового складу та надсилається у порядку, установленому пунктом 3 розділу XIII цієї Інструкції.

Облік військовослужбовців, які знаходяться на лікуванні за межами військової частини у закладах охорони здоров`я (установах), ведеться: у службі персоналу штабу військової частини (з`єднання, органу військового управління, військового навчального закладу) - шляхом запису до книг алфавітного і штатно-посадового обліку відомостей про поранення (хворобу), найменування закладу охорони здоров`я, до якого військовослужбовця направлено (евакуйовано); у службі персоналу вищого штабу (органу військового управління) та кадрових центрах за підпорядкованістю - шляхом запису цих самих відомостей у послужні картки, перекладені з послужної картотеки в окрему довідкову картотеку обліку поранених (хворих); у службах персоналу Міноборони, органу управління Держспецтрансслужби, ІНФОРМАЦІЯ_1 та Кадровому центрі Збройних Сил - кількісно за основними посадами, військово-обліковими спеціальностями, у Кадровому центрі Збройних Сил, крім того за родами військ (сил).

Про прибуття на лікування всіх військовослужбовців, які поступили безпосередньо до закладів охорони здоров`я (установ), і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій, а також про виписку таких військовослужбовців із закладів охорони здоров`я (установ), керівники цих закладів (установ) не пізніше наступного дня після їх прибуття (виписки) зобов`язані повідомити командирів військових частин (керівників медичних підрозділів військових частин), при цьому керівники закладів (установ) охорони здоров`я державної та комунальної власності також інформують про таке найближчий до них заклад охорони здоров`я (установу) в системі Міністерства оборони України.

У разі відсутності відомостей про військову частину або при ускладненні встановлення особи військовослужбовця, керівники закладів охорони здоров`я (установ) в системі Міністерства оборони України інформують підрозділ Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого знаходиться заклад охорони здоров`я (установа), для вжиття заходів щодо встановлення особи військовослужбовця, військової частини, у якій він проходить військову службу або з якої був доставлений на лікування. Керівники закладів (установ) охорони здоров`я державної та комунальної власності інформують про такі випадки найближчий до них заклад охорони здоров`я (установу) в системі Міністерства оборони України.

Керівники закладів (установ) охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, на підставі наданої закладами охорони здоров`я (установами) державної та комунальної власності інформації, не пізніше наступного дня після прибуття військовослужбовців до закладів охорони здоров`я (установ) або їх виписки з цих закладів (установ) зобов`язані повідомити командирів військових частин (керівників медичних підрозділів військових частин) та службу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, у свою чергу, доводить отриману інформацію до кадрових центрів видів Збройних Сил та служб персоналу окремих родів військ (сил) Збройних Сил. Чого зроблено не було.

Для здійснення обліку військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_2 (зниклі в ході бою, відпустка по догляду за дитиною до досягненню нею трьох річного віку, важко хворі, важко поранені, полон, тривале лікування) призначено робочу групу наказом Військової частини НОМЕР_2 № 468 від 05.08.2022 із змінами внесеними наказом Військової частини НОМЕР_2 № 966 від 30.12.2022, до складу якої позивач не входить.

Відповідно до наказу Військової частини НОМЕР_2 з адміністративно-господарської діяльності № 468 від 05.08.2022 був зведений іменний список військовослужбовців, який щоденно вівся та уточнювався. Ведення обліку військовослужбовців, які перебувають в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_2 , були покладені на старшого робочої групи.

Наказом Військової частини НОМЕР_2 №1559 від 06.06.2023 визначено ряд недоліків та затверджено ряд ОСОБА_8 , зокрема Алгоритм здійснення контролю за пораненими та хворими, які перебувають в лікувальних закладах МОУ та МОЗ України.

На виконання обов`язків з організації контролю за особовим складом визначеної категорії, які були визначені в наказі Військової частини НОМЕР_2 від 09.06.2023 №982, вжито ряд організаційно-практично заходів для налагодження системи виконання усіма командирами підрозділів та начальниками родів військ і служб ОСОБА_8 , затверджених наказом Військової частини НОМЕР_2 від 06.06.2023 №1559 та відповідно до додатку №4 затверджено склад робочої групи відповідальної за облік військовослужбовців, що перебувають у розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_2 . В результаті щоденних звірок адміністративної групи з робочою групою солдат ОСОБА_2 станом на серпень 2023 року рахувався як «шпиталь».

Службовим розслідуванням встановлено, що солдат ОСОБА_2 не прибув у частину вчасно з лікування і йому неправомірно нарахували грошове забезпечення за період починаючи з 09.11.2022 по 25.10.2023.

Службовим розслідуванням не встановлено, не долучено до матеріалів службового розслідування та не підтверджено відповідними доказами факт обізнаності позивача у травні місяці 2023 року про відсутність відомостей про перебування на стаціонарному лікуванні солдата ОСОБА_2 .

Відповідно до Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут), який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг та Законом України "Про статут внутрішньої служби Збройних Сил України" від 24 березня 1999 року №548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби), який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року та Закони України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року.

Згідно з вимогами статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил, військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтею 45 Дисциплінарного статуту встановлено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ст. 68 Дисциплінарного статуту на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь; є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень визначений статтями 83-95 Дисциплінарного статуту.

Статтею 83 Закону України "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Так, згідно з ст. 16 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України" кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (ст. 98 Дисциплінарного статуту).

Згідно з ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначає Інструкція про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України. А саме, п. 1.2. Інструкції визначено, що службове розслідування проводиться у разі: невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_2 № 1130 від 13.03.2024 «Про результати службового розслідування» в частині накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , а саме п. 2, абз. 3: за неналежне виконання службових обов`язків, що зумовило надлишкову переплату грошового забезпечення та порушення вимог 11,12,16 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,4, та 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення, щодо притягнення начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Оскільки позивач, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору, такий ним не сплачувався, а отже, не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Військової частини НОМЕР_4 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Наказ Військової частини НОМЕР_2 № 1130 від 13.03.2024 «Про результати службового розслідування» в частині накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , а саме п. 2, абз. 3: за неналежне виконання службових обов`язків, що зумовило надлишкову переплату грошового забезпечення та порушення вимог 11,12,16 та 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 1,4, та 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 року №160-ІХ, матеріали службового розслідування направити до військової частини НОМЕР_4 для прийняття рішення, щодо притягнення начальника медичної служби Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Судові витрати зі сторін не стягуються.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович