Справа № 500/3445/24
Суддя: Михайлов О.О.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/3445/24
РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Михайлова О.О. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить суд:

1. Визнати протиправними дії військова частина НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні старшого солдата ОСОБА_1 за підпунктом "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" в редакції станом на день подання рапорту про звільнення (25.04.2024), як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою особою, що підтверджується відповідним лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 звільнити старшого солдата ОСОБА_1 за підпунктом "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" в редакції станом на день подання рапорту про звільнення (25.04.2024), як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану, за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою особою, що підтверджується відповідним лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звертався з рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , у якому просив звільнити з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Однак, у звільненні з військової служби відмовлено. Вважає такі дії відповідача протиправними, а тому звернувся до суду з позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідачем 18.06.2024 подано відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечує. Зазначає, що висновок ЛКК №080-4/0 від 28.03.2024, долучений позивачем до рапорту про звільнення з військової служби, не може бути визнаний документом, передбаченим законодавством, на підставі якого позивач підлягає звільненню з військової служби.

Ухвалою суду від 01.08.2024 адміністративну справу №500/3445/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Хмельницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024 року, головуючим суддею визначено Михайлова О.О.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.09.2024 прийнято до провадження справу №500/3445/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 25.04.2024 за вх.№10210 від 27.04.2024 звернувся до командира 2 взводу зв`язку роти зв`язку тилового командування пункту польового вузла зв`язку з рапортом про звільнення з військової служби на підставі підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за сімейними обставинами - у зв`язку з необхідністю здійснювати постійний догляд за особою похилого віку, яка за висновком ЛКК від 28.03.2024 потребує постійного догляду і у зв`язку з відсутністю інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Листом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.04.2024 №3539 у звільненні з військової служби ОСОБА_1 відмовлено з підстав відсутності висновку МСЕК про необхідність здійснення стороннього догляду за хворою гр. ОСОБА_2 , 1939 року народження.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту та Національної гвардії України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В свою чергу, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Так, відповідно до підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на день подання рапорту про звільнення 25.04.2024) військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Отже, системний аналіз вищевказаної підстави для звільнення з військової служби містить вимогу щодо необхідності підтвердження відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд.

Суд встановив, що при зверненні до відповідача з рапортом про звільнення позивача з військової служби, позивач надав:

- копію висновку ЛКК від 28.03.2024;

- копію паспорта ОСОБА_1 ;

- копію картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ;

- копію паспорта ОСОБА_2 ;

- копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ;

- копію картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 ;

- довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб;

- акт обстеження на предмет проживання від 02.04.2024.

Судом взято до уваги, що відповідно до акту обстеження на предмет проживання Новоушицького селищного голови ОСОБА_3 від 02.04.2024, проведено обстеження на предмет проживання громадянки ОСОБА_2 , відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_2 потребує догляду від ОСОБА_1 на підставі висновку ЛКК від 28.03.2024.

Разом з тим, суд вважає, що вказаний акт не є належним доказом відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, що передбачено положеннями підпункту "г" п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції станом на день подання рапорту про звільнення 25.04.2024).

Судом враховано, що ні до рапорту про звільнення з військової служби, ні до матеріалів справи позивачем не додано доказів ступеня споріднення позивача з ОСОБА_2 та доказів відсутності в останньої інших родичів, що могли б здійснювати за нею догляд.

Крім того, судом взято до уваги, що позивач при зверненні з рапортом про звільнення з військової служби до командира 2 взводу зв`язку роти зв`язку тилового командування пункту польового вузла зв`язку з рапортом про звільнення з військової служби 25.04.2023 (Вх. №10210 від 27.04.2023) порушив вимоги викладені у п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджений Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.

Оскільки відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

У рапорті про звільненні з військової служби від 25.04.2023 (Вх. №10210 від 27.04.2023) думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю не зазначена.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

З врахуванням положень ст. 139 КАС України, судові витрати, що підлягають розподілу - відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя О.О. Михайлов