Справа № 489/2169/23
Суддя: Ішуніна Л. М.
Дата ухвалення: 2024-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №489/2169/23 2-а/760/536/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ішуніної Л. М.,

за участю секретаря судового засідання Григор`єва С. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 в особі адвоката Сацика Р. В. звернувся до Ленінського районного суду міста Миколаєва з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №546437 від 23 квітня 2023 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 23 квітня 2023 року відносно нього винесено постанову серії БАБ №546437 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн. За змістом вказаної постанови 23 квітня 2023 року о 02 год. 24 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у м. Миколаєві по вул. Космонавтів, 142, не маючи при цьому права керування транспортним засобом, чим порушила пункт 2.1.а ПДР - не виконав обов`язок водія механічного транспортного засобу на вимогу поліцейського пред`явити для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає вимогам закону та є необґрунтованою. Зазначає, що Правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, в порядку визначеному статтями 268, 276, 278 КупАП. Зокрема, поліцейський не врахував його пояснення щодо дотримання ПДР та не надав доказів на підтвердження вчинення інкримінованого правопорушення. У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 травня 2023 року позовну заяву передано на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва за підсудністю.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 серпня 2023 року для розгляду зазначеної позовної заяви визначено головуючого суддю Ішуніну Л. М.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статей 162, 163 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - для надання відповіді на відзив.

09 жовтня 2023 року до суду надійшов відзив відповідача - Департаменту патрульної поліції, в якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Вказав, що оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, заслухавши пояснення позивача, Інспектор, керуючись законом та правосвідомістю, виніс оскаржувану постанову. Враховуючи викладене, інспектор діяв виключно в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а постанова винесена з дотриманням всіх вимог, встановлених КУпАП та Інструкцією, тому представник просив відмовити в задоволенні позову.

На підтвердження викладених у відзиві доводів надав відео файл.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) ці правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на цих ПДР України.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №546437 від 23 квітня 2023 року, позивач ОСОБА_1 , 23 квітня 2023 року о 02 год. 24 хв. у місті Миколаєві по вул. Космонавтів, 142, керував транспортним засобом Mercedes Daimler Chrysler, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи при цьому права керування транспортним засобом, чим порушив пункт 2.1.а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною другою статті 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 грн.

Вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАБ №546437 від 23 квітня 2023 року складена інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 142.

За відомостями ГСЦ МВС посвідчення водія у ОСОБА_1 відсутнє.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Крім того, у п. 1.5 ПДР, вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно з підпунктом 2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі, у тому числі, посвідчення водія.

Пункт 1.10 ПДР визначає водія як особу, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За частиною другою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Разом з тим, позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження цього та не надано права скористатися правовою допомогою.

Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі №201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі №743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі №524/5536/17.

Відповідачем виконано обов`язок щодо збирання належних та допустимих доказів, що встановлюють вчинення позивачем адміністративного правопорушення, винність позивача в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови, відповідно до її змісту, слугувало те, що позивач не мав права керування транспортним засобом.

У пункту 7 оскаржуваної постанови серії БАБ №546437 від 23 квітня 2023 року міститься посилання на засіб фіксації б/к 474401.

До відзиву на позовну заяву представник Департаменту патрульної поліції долучив диски з відеозаписами з бодікамер поліцейських, на яких зафіксовано як вчинене позивачем правопорушення так і відсутність клопотань позивача про залучення адвоката до розгляду справи.

Так, підставою для зупинки став рух транспортного засобу під час комендантської години (02-20 год), що заборонено Порядком здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08 липня 2020 року №573 «Питання запровадження та здійснення деяких заходів правового режиму воєнного стану».

Під час зупинки транспортного засобу позивач перебував за водійським сидінням, на вимогу поліцейського пред`явити посвідчення водія повідомив, що залишив його в частині та повідомив, що може передати керування транспортним засобом іншій особі. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідач встановив, що відомості про наявність у ОСОБА_1 права на керування транспортним засобом у базі даних відсутні, є інформація про притягнення позивача до відповідальності за статтею 130 КУпАП, яка передбачає позбавлення права керування транспортним засобом.

У пункті 8 оскаржуваної постанови міститься підпис ОСОБА_1 про те, що права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП йому роз`яснено.

Протягом розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач будь-яких клопотань, зокрема про надання професійної правничої допомоги, не заявляв.

Суд звертає увагу, що позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Беручи до уваги викладене, враховуючи, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а відповідач довів факт порушення ПДР належними доказами, діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії БАБ №546437 від 23 квітня 2023 року за формою відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Ураховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, то судові витрати, відповідно до статті 137 КАС України суд відносить на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись статтями 5-7, 9, 72, 77, 90, 137, 229, 241-247, 250, 256, 262, 286, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Л. М. Ішуніна