Справа № 140/8618/24
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8618/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі- відповідач, ГУ ПФУ в Кіровоградській області ) про визнання протиправним та скасування рішення від 30.07.2024 № 53 про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII та зобов`язання здійснити переведення та виплату пенсії по віку відповідно до Закону України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII з дати звернення 22.07.2024, зарахувавши до стажу державної служби періоди роботи в органах місцевого самоврядування з 21.06.1977 по 28.05.1979, з 04.07.2001 по 22.02.2021 з визначенням розміру пенсії відповідно до довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, виданих Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 06.06.2024 № 152/1.16/2-24 та № 153/1.16/2-24.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

22.07.2024 позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою щодо переведення на пенсію за віком відповідно до Закону Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII) та вказану заяву за принципом екстериторіальності було скеровано до ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Рішенням ГУ ПФУ Кіровоградській області від 30.07.2024 № 53 відмовлено у переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, у зв`язку із відсутністю правових підстав для цього.

Позивач не погоджується із вказаним рішенням з тих мотивів, що у нього наявні всі необхідні підстави (загальний страховий стаж, стаж на посадах в органах державної служби який на підставі Порядків обчислення стажу державної служби, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі Порядок № 283) та від 25.03.2016 № 229 ( далі Порядок №229) зараховується до стажу державної служби та необхідний вік для переведення на пенсію державного службовця. З цих підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач ГУ ПФУ в Кіровоградській області позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення, оскільки позивачкою не було дотримано сукупності всіх вимог, визначених ст. 37 Закону України Про державну службу №3723-ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо стажу державної служби.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію по віку відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується витягом з пенсійної справи.

22.07.2024 ОСОБА_1 звернулась із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу (а.с.7-8).

Рішенням ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 30.07.2024 № 53 ( а.с.6) відмовлено позивачу в переході на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII, оскільки відсутній стаж роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-ХІІ (далі Закон № 3723-ХІІ).

01.05.2016 набув чинності Закон № 889-VIII, згідно з пунктом 2 розділу ХІ якого визнано такими, що втратили чинність: Закон України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Згідно із пунктами 10 - 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Перелік посад державної служби, які займали особи з числа колишніх державних службовців, що належать до певної категорії посад, передбачених цим Законом, визначається Кабінетом Міністрів України. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами частини першої статті 37 Закону № 3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18).

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом № 889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, та мають передбачені частиною першою статті 37 Закону 3723-ХІІ вік і страховий стаж (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 № 591/6970/16-а).

Із оскаржуваного рішення відповідача випливає, що єдиною підставою для відмови у переведенні на пенсію є недостатність стажу державної служби, а саме: наявність стажу державної служби 03 роки 05 місяців 29 днів, при необхідних 20 роках.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 працювала в органі місцевого самоврядування, а саме завідувача сектора діловодства Старовижівської районної ради.

Зокрема, із рішення та розрахунку стажу для призначення пенсії (а.с.9) вбачається, що позивачу до стажу державної служби не було зараховано періоди роботи з 21.06.1977 по 28.05.1979 діловодом касиром та рахівником централізованої бухгалтерії Старовижівської сільської ради, та з 04.07.2001 по 22.02.2021 завідувачем сектору діловодства виконавчого апарату Старовижівської районної ради.

Щодо наявності стажу державної служби у позивача у вказані періоди, суд зазначає наступне.

Згідно із записами трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 11-13), зазначено такі періоди роботи:

- з 21.06.1977 по 28.05.1979 діловодом касиром та рахівником централізованої бухгалтерії Старовижівської сільської ради;

- з 06.01.1998 по 22.02.2021 на посадах державної служби та органів місцевого самоврядування Старовижівської сільської ради.

- 23.08.2001 присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Період роботи позивача згідно розрахунку з 01.06.1998 по 04.07.2001 зараховані до стажу державної служби.

Щодо зарахування стажу роботи позивача на посадах органів місцевого самоврядування в період з 04.07.2001 по 22.02.2021 до державної служби, що дає право на пенсію державного службовця, суд зазначає наступне.

Як вже вказував суд вище, статтею 37 Закону від 19.12.1993 № 3723-ХІІ визначено умови призначення пенсій державним службовцям.

Статтями 25, 26 даного Закону було визначено класифікацію посад державної служби та ранги державних службовців, які їм присвоюються в залежності від категорії посади.

В пункті 4 частини 2 статті 46 Закону № 889-VIII від 10.12.2015 визначено, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25.03.2016, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу».

Як зазначалося судом вище, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою КМУ від 03.04.1994 № 283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується (служба), зокрема, робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених ст.14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

04.07.2001 набрав чинності Закон України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон від 07.06.2001 № 2493-III).

Статтею 14 цього Закону визначено, що в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад: шоста, сьома категорії в тому числі посади начальники відділів, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів.

Статтею 15 Закону №2493-III встановлено, що при прийнятті на службу в органи місцевого самоврядування присвоюються ранги у межах відповідної категорії посад. Встановлюються такі ранги посадових осіб місцевого самоврядування: особам, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг. У трудовій книжці посадової особи місцевого самоврядування робиться запис про присвоєння, зміну чи позбавлення її відповідного рангу.

Статтею 22 Закону №2493-III передбачено, що до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Таким чином, після 04.07.2001 стаж державної служби підлягає збільшенню на тривалість роботи (служби) на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону №2493-III, а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Наведеним спростовуються висновок відповідача у спірному рішенні про те, що стаж роботи на посадах в органах місцевого самоврядування може зараховуватися до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії державного службовця, лише до 04.07.2001.

Згідно даних трудової книжки, ОСОБА_1 працювала з 01.06.1998 по 22.02.2021 на посадах державної служби та органів місцевого самоврядування, прийняла Присягу державного службовця, а в подальшому посадової особи місцевого самоврядування, з 01.04.2003 присвоєний 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування.

Таким чином, враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону від 07.06.2001 № 2493-III та Порядку №283, посада позивачки в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 22.02.2021 зараховується до стажу державної служби.

Враховуючи приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону від 10.12.2015 № 889-VIII, Закону від 07.06.2001 № 2493-III та Порядку №283, посади позивачки, а саме: на посадах начальника загального відділу, завідувача сектору діловодства виконавчого апарату Старовижівської районної ради з 05.07.2001 по 22.02.2021 повинні зараховуватися до стажу державної служби.

З урахуванням викладеного суд дійшов до переконання, що ГУ ПФУ в Кіровоградській області протиправно не зараховано періоди роботи позивачки з 05.07.2001 по 22.02.2021 на посадах начальника загального відділу, завідувача сектору діловодства виконавчого апарату Старовижівської районної ради до стажу державної служби ОСОБА_1 .

Таким чином, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 30.07.2024 № 53 про відмову в переведені на пенсію за віком по нормам Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 є передчасним, необґрунтованим, протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

При цьому суд зазначає, що згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи, 04.07.2021 пенсійним фондом зараховано до стажу державної служби, а тому враховуючи вказане правильним є період зарахування до державної служби періоду з 05.07.2001 по 22.02.2021, а не з 04.07.2001 як помилково просить позивач.

З приводу зарахування до стажу роботи позивачки періоду роботи з 21.06.1977 по 28.05.1979 діловодом касиром та рахівником централізованої бухгалтерії Старовижівської сільської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України Про державну службу, а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців (абзац другий); на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком (абзац четвертий).

У додатку до Порядку №283 наведено Перелік державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби. Цим Переліком, серед іншого, передбачено виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи.

Зазначене означає, що до стажу державної служби зараховувалася робота на посадах керівних працівників і спеціалістів в управліннях, відділах, які згідно із затвердженою структурою належали до апарату виконкомів.

За приписами пункту 4 Постанови №283 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

Як було встановлено за записами трудової книжки, позивач з 21.06.1977 по 28.05.1979 працювала діловодом касиром, рахівником централізованої бухгалтерії Старовижівської сільської ради.

Згідно з пунктами 1, 2 Положення про централізовані бухгалтерії при виконавчих комітетах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 22 грудня 1980 року №655, централізовані бухгалтерії при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських (міст районного підпорядкування) рад народних депутатів створювалися для ведення бухгалтерського обліку виконання бюджету і кошторисів видатків установ, які перебували на сільських, селищних і міських бюджетах. Централізовані бухгалтерії при виконкомах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів створювалися як самостійні структурні підрозділи за рішеннями виконкомів районних (міських) Рад народних депутатів за рахунок загальної чисельності працівників апарату управління, фонду заробітної плати цього апарату усіх установ, які перебувають на бюджеті району (міста), для ведення обліку виконання бюджету і кошторисів видатків установ, що перебувають на сільських, селищних і міських бюджетах.

Враховуючи викладене, вказані централізовані бухгалтерії були самостійними бюджетними установами, які обслуговували школи, дитячі садки, бібліотеки, лікарні і за своїм статусом не належали до органів місцевого самоврядування. Централізовані бухгалтерії Порядком №283 обчислення стажу державної служби та додатком до нього не передбачені.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 20 липня 1991 року №102 у зв`язку з прийняттям Закону УРСР від 07 грудня 1990 року №533-XII Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування (далі - Закон №533-XII) постанова Ради Міністрів УРСР від 22 грудня 1980 року №655 Про затвердження Положення про централізовані бухгалтерії при виконавчих комітетах сільських, селищних і міських (міст районного підпорядкування) Рад народних депутатів втратила чинність.

Стаття 1 Закону №533-XII (введений в дію 08 січня 1991 року) визначала, що органами місцевого самоврядування є сільські, селищні, міські Ради народних депутатів.

Частиною другою статті 21 Закону №533-XII було передбачено, що Ради утворюють свої виконавчі, розпорядчі та інші органи, самостійно встановлюють структуру, штати, затверджують фонд і умови оплати праці їх працівників відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3 Порядку №283 передбачалося, що до стажу державної служби включався також час роботи на посадах службовців в органах, зазначених у пункті 2 Порядку №283 і додатку до нього, якщо при просуванні по службі вони займали посади державних службовців.

Просуванням по службі вважається безпосередній перехід з посади службовця на посаду державного службовця у період роботи в державних органах, які передбачені в пункті 2 Порядку №283 та додатку до нього.

Отже, час роботи на посадах службовців у виконавчих комітетах місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управліннях, самостійних відділах, інших структурних підрозділів може бути зарахований до стажу державної служби, якщо особа при просуванні по службі зайняла посаду державного службовця.

Нагадаємо, що Закон №3723-XII набрав чинності 28.12.1993. Відповідно, із зазначеної дати віднесено посади державних службовців до відповідних категорій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18.04.1994 №239 (чинна до 26 жовтня 2001 року) затверджено Порядок віднесення посад працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів до відповідних категорій посад державних службовців і присвоєння їм рангів державних службовців (далі - Порядок №239). Пунктом 1 зазначеного порядку установлено, що посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів відносяться до таких категорій: до сьомої категорії - посади радників, консультантів, спеціалістів секретаріатів районних, районних у містах Києві та Севастополі Рад народних депутатів; спеціалістів апаратів виконкомів районних у містах, міських Рад міст районного підпорядкування, селищних і сільських Рад народних депутатів та інші прирівняні до них посади.

Таким чином, посади працівників місцевих Рад народних депутатів та їх виконавчих комітетів Постановою №239 (втратила чинність 26 жовтня 2001 року) були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців. Безпосередньо посади, які займала позивач, не були передбачені вказаною постановою. Водночас у вказаній постанові перелічені посади, які відносилися до відповідної категорії посад державних службовців, та зазначено, що до кожної категорії посад належали також й прирівняні до них посади.

12 червня 1997 року набрав чинності Закон України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі - Закон №280/97-ВР), а Закон №533-XII втратив чинність. Частиною п`ятою розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону №280/97-ВР установлено, що на посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України Про державну службу. Вони прирівнюються до відповідних категорій посад державних службовців, якщо інше не передбачено законодавством України. Умови оплати праці посадових осіб місцевого самоврядування визначаються Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, до стажу державної служби та стажу служби в органах місцевого самоврядування може бути зараховано період роботи на посаді діловода касира, рахівника при виконкомі селищної Ради народних депутатів за умови, що посада, яку обіймала особа, згідно із затвердженою структурою належала до апарату виконкому. Вказане має бути підтверджене відповідними архівними документами (які органу Пенсійного фонду не були надані, як і суду).

Отже, виходячи із наведеного в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача ГУ ПФУ в Кіровоградській області не було фактичних та правових підстав для не зарахування до стажу державної служби позивача періодів роботи на посадах в органах місцевого самоврядування та відмови у зв`язку із цим у переведенні позивача на інший вид пенсії, а відтак і протиправності рішення відповідача від 30.07.2024 № 53, з огляду на наявність у позивача умов для реалізації права на одержання пенсії державних службовців згідно із пунктом 12 розділу ХІ Закону № 889-VIII та відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, тому з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, враховуючи також відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо врахування довідок Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації від 22.07.2024 № 152/1.16/2-24 та № 153/1.16/2-24 (а. с. 15-16), позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити переведення позивача на пенсію державного службовця за віком відповідно 3акону України Про державну службу, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 22.07.2024 (дата звернення із заявою), з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 22.02.2021, а також з врахуванням довідок Управлінням соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.06.2024 № 152/1.16/2-24 та № 153/1.16/2-24.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області, рішенням якого було відмовлено позивачу у призначенні пенсії, що стало підставою для звернення до суду із цим позовом, необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 605,60 гривень, сплачений згідно з квитанцією № 9351-0632-0272-5556 від 11.08.2024 ( а.с.4).

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 30.07.2024 № 53 про відмову в переведені на пенсію за віком за нормами Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити переведення ОСОБА_1 на пенсію державного службовця за віком відповідно до Закону України Про державну службу, перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії з 22.07.2024, з врахуванням до стажу державної служби періодів роботи в органах місцевого самоврядування з 05.07.2001 по 22.02.2021, а також з врахуванням довідок Управління соціальної та ветеранської політики Ковельської районної державної адміністрації про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 06.06.2024 № 152/1.16/2-24 та № 153/1.16/2-24.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач : Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ).

Суддя Р.С. Денисюк