Справа № 522/17262/24
Суддя: Чорнуха Ю. В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/263/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чорнухи Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Гудзюк Ю.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Департаменту патрульної поліції Венцковського Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Департамента патрульної поліції Венцковського Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. В обґрунтування заявлених позовних вимог Любчик О.М. зазначає, що постановою серії 4АВ № 05780910 від 30.04.2024 інспектора Департаменту патрульної поліції Венцковського Сергія Олександровича у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки позивач не керував автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в період з 28.04.2024 по 01.05.2024, автомобіль у цей період знаходився на СТО «Автодзен», де здійснювалось його технічне обслуговування. Особа водія, який керував автомобілем 30.04.2024 об 11:30 год., відповідачем не встановлена. Посилається на індивідуалізацію адміністративної відповідальності, рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010. Зазначає, що в порушення приписів ст. 283 КУпАП в оскаржуваній постанові не роз`яснено порядок її оскарження, а дата набрання нею законної сили не відповідає дійсності, адже постанова позивачу не вручалась.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено суддю Чорнуху Ю.В.

Ухвалою суду від 16.10.2024 поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії 4АВ № 05780910 від 30.04.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 24.10.2024.

У судове засідання 24.10.2024 учасники справи не з`явились, причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з неявкою учасників справи розгляд справи відкладено на 15.11.2024.

11.11.2024 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та заява про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, яка обґрунтована фізичною неможливістю здійснити збирання та дослідження доказів, опрацювання та подання відповідним матеріалів до суду у встановлений судом строк.

Клопотання про залишення позовної заяви без розгляду обґрунтовано тим, що позивачу на адресу його реєстрації у встановленому законодавством порядку була направлена оскаржувана постанова, відповідно до трекінгу Укрпошти постанова була вручена 29.07.2024. Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки подав позовну заяву 01.10.2024. Вважає, що відсутні непереборні обставини, які перешкоджали позивачу звернутись до суду із позовом у встановлені законодавством строки.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що 30.04.2024 о 11 год. 30 хв. за адресою: м. Одеса, Південна дорога, 2, особа, яка керувала транспортним засобом «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила пункт 12.9 б) Правил дорожнього руху. За вказане правопорушення особу, за якою зареєстрований транспортний засіб - ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Правопорушення було зафіксоване технічним засобом «Каскад» 163-1220, який відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018. Позивач не заперечує того, що автомобіль «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , 30.04.2024 об 11 год. 30 хв. рухався із перевищенням швидкості на 23 км/год. В примітці до ст. 122 КУпАП зазначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою-третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозпису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Посилається на правові підстави звільнення від адміністративної відповідальності відповідальної особи, визначені ст. 279-3 КУпАП.

У судове засідання 04.12.2024з`явились позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Некришев Є.А. Позивач підтримав позовну заяву, просив її задовольнити з підстав, наведених у позові. Відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання 10.12.2024 сторони не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до примітки до статті 122 КУпАП суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 1 ст. 14-2 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 53-1 Закону України «Про дорожній рух» відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), несе фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу (ч. 3 ст. 14-2 КУпАП).

Згідно з ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Отже, чинне законодавство визначає особу, яка має нести адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, або, у разі якщо транспортний засіб зареєстровано за межами території України і такий транспортний засіб відповідно до законодавства не підлягає державній реєстрації в Україні, - особа, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України. Також чинним законодавстом встановлено умови та порядок звільнення особи від адміністративної відповідальності за такі порушення.

Процедура внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів (далі - Реєстр) відомостей про належного користувача транспортного засобу (далі - належний користувач) для автоматизованого обліку регламентована Порядком внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1145 від 08.10.2022 (надалі по тексту Постанова № 1145).

Пунктом 3 Загальної частини Постанови № 1145 передбачено, що підставою для внесення до Реєстру відомостей про належного користувача є електронна заява або заява, сформована та подана заявниками, якою визначено належного користувача безпосередньо власником транспортного засобу у зв`язку з передачею фізичній або юридичній особі транспортного засобу в користування.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Загальної частини Постанови № 1145 належний користувач - фізична особа, яка на законних підставах користується транспортним засобом, що їй не належить, а також керівник юридичної особи (особа, яка виконує повноваження керівника юридичної особи) або працівник, визначений керівником юридичної особи, яка є власником транспортного засобу, які в разі внесення щодо них відомостей до Реєстру несуть відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

До ЄДРТЗ уноситься інформація про транспортні засоби, що використовуються на вулично--дорожній мережі загального користування і підлягають державній або відомчій реєстрації, відомості про їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (далі - об`єкти обліку). Ведення ЄДРТЗ здійснюється уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС під час виконання покладених на них функцій та завдань відповідно до законодавства шляхом обробки (унесення, накопичення, використання, узагальнення) інформації в ЄДРТЗ про зареєстровані транспортні засоби, їх власників (співвласників), належних користувачів, закріплені номерні знаки та реєстраційні документи на такі транспортні засоби (п. 2-3 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 779 від 06.11.2020).

Таким чином, фізична особа, яка передала право керування транспортним засобом іншій особі, має право у встановленому законодавством порядку внести відомості про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. У такому разі саме належний користувач відповідно до статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення буде нести відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності(ч. 5 ст. 279-1 КУпАП).

Згідно ч. 7-8 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення. Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову (ч. 10 ст. 279-1 КУпАП).

Судом встановлено, що 30.04.2024 інспектор ДПП Венцковський Сергій Олександрович склав постанову серії 4АВ № 05780910 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, згідно якої 30.04.2024 об 11 год. 30 хв., за адресою м. Одеса, Південна дорога, 2, зафіксовано транспортний засіб «AUDI A6», номерний знак НОМЕР_1 , особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 23 км/год, чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП; постановлено притягнути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень. Дата набрання постановою законної сили 29.07.2024.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі технічним засобом Каскад, 163-1220, серія і номер свідоцтва про повірку та термін його дії: 22-01/28750 до 15.09.2024.

З фотографії, на якій зафіксовано результат фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, вбачається, що автомобіль AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , 30.04.2024 об 11 год. 30 хв. рухається у м. Одесі, Південна дорога, 2, зі швидкістю 73 км/год, обмеження швидкості: 50 км/год.

Згідно реєстраційної картки транспортного засобу AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , власником транспортного засобу є ОСОБА_1 , адреса власника: АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Позивач не заперечує, що він є власником автомобіля AUDI A6, номерний знак НОМЕР_1 , та його адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 не вчинив дій щодо внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів у встановленому законодавством порядку відомостей про належного користувача транспортного засобу. Також під час розгляду справи позивач не заперечував факт перевищення швидкості, а лише зазначав, що автомобілем керувала інша особа.

За таких обставин, інспектор Департаменту патрульної поліції Венцковський Сергій Олександрович правомірно склав постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП саме на ОСОБА_1 .

Як вбачається з конверту, номер відправлення 397, та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 544, Департамент патрульної поліції 15.05.2024 відправив оскаржувану постанову на адресу позивача: АДРЕСА_1 . Відправлення повернулось відповідачу із позначкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» 29.07.2024.

Отже, оскаржувана постанова у відповідності до вимог чинного законодавства була направлена рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи власника транспортного засобу. Враховуючи, що постанова не була вручена ОСОБА_1 , у відповідності до ч. 10 ст. 279-1 КУпАП днем вручення постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову, тобто 29.07.2024.

Частина 10 ст. 279-1 КУпАП не конкретизує підстави повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, отже не залежно від причини невручення поштового відправлення, день його повернення з позначкою про невручення вважається днем отримання постанови.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо неможливості притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ст. 14-2 КУпАП, посилаючись на індивідуалізацію адміністративної відповідальності, оскільки чинне законодавство врегульовує порядок внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача, якому передається право керування транспортним засобом, та який несе відповідно до статті 14-2 КУпАП відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Однак, позивач правом внесення до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про належного користувача не скористався.

Надана позивачем довідка щодо перебування автомобіля на станції технічного обслуговування та виїзд на ньому працівників станції технічного обслуговування не може бути прийнята до увагу судом у якості належного доказу передання права керування транспортним засобом, оскільки чинне законодавство чітко врегульовує порядок внесення відомостей до Єдиного державного реєстру транспортних засобів про належного користувача транспортним засобом, який позивачем не був дотриманий.

Ст. 279-3 КУпАП передбачає можливість звільнення відповідальної особи від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, у разі надання визначених вказаною нормою документів. Однак, ОСОБА_1 не зазначав про те, що автомобіль вибув з його володіння внаслідок протиправних дій інших осіб або номерні знаки використовувались іншими особами та не надавав відповідних доказів уповноваженому органу, в матеріалах справи відсутні докази того, що до уповноваженого органу зверталась інша особа із заявою про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу. За таких обставин, підстави звільнення позивача від відповідальності на підставі ст. 279-3 КУпАП відсутні.

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України N 23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) є не релевантним, оскільки у вказаному рішенні відсутні висновки щодо застосування статті 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У п. 4.3. зазначеного рішення Конституційний Суд України зазначив, що за відсутності в статтях Особливої частини Кодексу, які визначають склад адміністративних правопорушень, вказівки на те, що суб`єктами цих правопорушень є власники (співвласники) транспортних засобів, ці суб`єкти можуть притягатися до адміністративної відповідальності виключно за наявності в їхніх діях складу певного адміністративного порушення, інше створює правову невизначеність у встановленні суб`єкта, що притягається до відповідальності в цій сфері.

У цій справи оскаржуваною постановою до адміністративної відповідальності притягнута фізична особа (відповідальна особа, визначена на підставі ст. 14-2 КУпАП) за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, примітки до якої передбачають, що суб`єктом правопорушення в цій статті є, серед інших, особи в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України.

Тобто стаття Особливої частини Кодексу, яка визначає склад адміністративного правопорушення, містить вказівку на те, що суб`єктом правопорушення, може бути, в тому числі, відповідальна особа.

Безпідставними є доводи позивача щодо відсутності в оскаржуваній постанові відомостей про порядок її оскарження, оскільки на зворотному боці постанови викладено зміст статей 287-289 та 300-1 КУпАП із зазначенням строків та порядку оскарження постанови.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень, складаючи постанову про адміністративне правопорушення серії 4АВ № 05780910 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , діяв у відповідності до вимог чинного законодавства, а доводи позивача є необґрунтованими. За таких обставин, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-77, 229, 241-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, 7, 9, 251, 14-2, 122, 279-1, 279-3 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора Департаменту патрульної поліції Венцковського Сергія Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Юлія ЧОРНУХА