Справа № 260/6320/24
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2024 року м. Ужгород№ 260/6320/24

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючої судді Маєцької Н.Д., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 № 1088 Про накладання дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни в частині: "п. 2 Командиру 3 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 за порушення виконавської дисципліни в тому, що стосується виконання посадових обов`язків командира роти охорони, а також порушення вимог статей 11, 16, 59, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-ХІV "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", статей 128, і 30 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 550-XIV "Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України", статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", оголосити Догану".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 вересня 2024 року позивачу доведено наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 1088 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни», яким позивачу оголошена догана. Накладення дисциплінарного стягнення позивач вважає необґрунтованим і незаконним. Позивач зазначає, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.09.2024 року «Про призначення службового розслідування» молодшому сержанту ОСОБА_2 оголошено догану. В той же час, позивач вважає, що згідно з вимогами ст. 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати декілька дисциплінарних стягнень або поєднувати одне стягнення з іншим, накладати стягнення на весь особовий склад підрозділу замість покарання безпосередньо винних осіб. Відтак, вважає, що відсутні підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення за одне і те ж правопорушення.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27.08.2024 року № 970 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування стосовно командира 3 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_2 . За результатами проведеного службового розслідування складено акт службового розслідування. Службовим розслідуванням встановлено, що командир 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив виконавську дисципліну в тому, що стосується знання та виконання посадових обов`язків командира роти охорони, шляхом неналежної організації внутрішньої та вартової служби в 3 роті охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 та відповідно встановлено вину позивача, яка полягала у недбалому ставленні до обов`язків військової служби. Таким чином, враховуючи результати службового розслідування, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.09.2024 року № 1088 позивачу оголошено догану. Щодо посилань позивача на те, що до дисциплінарної відповідальності вже притягнуто молодшого сержанта ОСОБА_2 , що виключає можливість притягнення до відповідальності позивача, відповідач зазначає, що підстави притягнення до відповідальності позивача та ОСОБА_2 є різними. Притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності двічі не здійснювалося, оскільки окрім оскаржуваного наказу від 16.09.2024 року № 1088 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення військової дисципліни» іншого наказу про накладення дисциплінарного стягнення на позивача не існує. В оскарженому наказі чітко зазначено за порушення яких норм права позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 березня 2022 року № 3 молодшого лейтенанта юстиції запасу ОСОБА_1 призначено командиром 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 серпня 2024 року № 970 «Про призначення службового розслідування», на підставі рапорту командира 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової час тини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 від 27.08.2024 року, з метою уточнення причин і умов, що сприяли спробі вчинення самогубства командиром 3 відділення охорони 2 взводу охорони 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 молодшим сержантом ОСОБА_2 , призначено службове розслідування стосовно ОСОБА_2 .

За результатами проведеного службового розслідування складено акт, яким встановлено що під час несення вартової служби в добовому наряді з охорони і оборони об`єкту у вартовому приміщенні приблизно о 06 годині 00 хвилин 27 серпня 2024 року молодшим сержантом ОСОБА_2 було здійснено спробу самогубства шляхом вчинення несанкціонованого застосування службової зброї проти себе, що призвело до вогнепального наскрізного поранення шиї праворуч та геморагічного шоку постраждалого. Під час несення вартової служби в добовому наряді з охорони і оборони об`єкту молодший сержант ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_3 та старший сержант ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були притягнуті до дисциплінарної відповідальності наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 року № 988 та № 987, а також щодо них складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 та ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Мотивом для вчинення спроби самогубства ОСОБА_2 стали сімейні обставини. Ознаки доведення або підбурення до самогубства молодшого сержанта ОСОБА_2 військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 -відсутні.

Відтак, відповідно до вищевказаного акту службового розслідування запропоновано командира 3 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_1 за порушення виконавської дисципліни в тому, що стосується виконання обов`язків командира роти охорони, а також порушення вимог статей 11,16, 59, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 128, 130 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнути до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до п. 2 витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2024 року № 1088 «Про накладення дисциплінарного стягнення за порушення дисципліни» командиру 3 роти охорони 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_1 за порушення виконавської дисципліни в тому, що стосується виконання посадових обов`язків командира роти охорони, а також порушення вимог статей 11, 16, 59, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", статей 128, 130 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 550-XIV "Про Статут гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України", статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України", оголошено догану.

Надаючи оцінку, спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни регламентовано приписами Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 1 с. 2 Закону №2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 №551-XIV Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі (ч. 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

За приписами ч. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (ч. 3 ст. 5 Дисциплінарного статуту).

Згідно зі ст. 84 Дисциплінарного статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

У кожному випадку вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, інших порушень вимог Закону України «Про запобігання корупції» з метою виявлення причин та умов, що сприяли його вчиненню, службове розслідування призначається командиром самостійно або проводиться за його рішенням за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

За правилами ст. 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування.

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Згідно із ст. 86 Дисциплінарного статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Згідно ст. 48 Дисциплінарного статуту на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Як передбачено ст. 87 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі визначається Порядком проведення службового розслідування у Державній спеціальній службі транспорту, затвердженим Наказом Голови Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту від 26.07.2022 за №90.

Вказаний Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Державної спеціальної служби транспорту, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність)яких призвели до завдання шкоди державі.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут внутрішньої служби).

Статутом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Дія Статуту поширюється на військовослужбовців Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Згідно з п.п. 5, 6 Статуту внутрішньої служби внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

За п. 11 Статуту внутрішньої служби необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Відповідно до п. 16 Статуту внутрішньої служби кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 59 Статуту внутрішньої служби командир (начальник) зобов`язаний: встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Згідно з ст. 112 Статуту внутрішньої служби командир роти (корабля 4 рангу) зобов`язаний: постійно вдосконалювати свої знання за спеціальністю і методичні навички, подавати підлеглим приклад зразкового виконання військового обов`язку; знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу; суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин; готувати особовий склад добового наряду від роти (корабля) та контролювати несення ним служби.

Крім того, відповідно до ст. 128 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 550-ХІV заборонено призначати до варт військовослужбовців, які не склали Військової присяги, не засвоїли програми підготовки молодого солдата, вчинили правопорушення, стосовно якого ведеться розслідування, хворих та інших військовослужбовців, які в цей час за своїм морально-психологічним станом не можуть нести вартову службу, а також тих, хто має відбувати дисциплінарне стягнення.

Згідно з ст. 130 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України підготовка особового складу варти організується та провадиться особисто командиром роти (батареї), від якої призначено варту; особисто командиром батальйону (дивізіону), якщо варту призначено від батальйону (дивізіону), а варти, призначеної від військової частини, - одним із заступників командира військової частини.

Як вже встановлено судом, позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10 березня 2022 року № 3 молодшого лейтенанта юстиції запасу ОСОБА_1 призначено командиром 3 роти охорони НОМЕР_2 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 .

Службовим розслідуванням встановлено, що під час несення вартової служби в добовому наряді з охорони і оборони об`єкту у вартовому приміщенні приблизно о 06 годині 00 хвилин 27 серпня 2024 року молодшим сержантом ОСОБА_2 було здійснено спробу самогубства шляхом вчинення несанкціонованого застосування службової зброї проти себе, що призвело до вогнепального наскрізного поранення шиї праворуч та геморагічного шоку постраждалого. Під час несення вартової служби в добовому наряді з охорони і оборони об`єкту молодший сержант ОСОБА_2 , старший солдат ОСОБА_3 та старший сержант ОСОБА_4 перебували в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були притягнуті до дисциплінарної відповідальності наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 29.08.2024 року № 988 та № 987, а також щодо них складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-20 та ч. 2 ст. 172-17 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З оскарженого наказу про накладення на позивача дисциплінарного стягнення вбачається, що позивачу оголошено догану за порушення виконавської дисципліни в тому, що стосується виконання обов`язків командира роти охорони, а також порушення вимог статей 11,16, 59, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 128, 130 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 молодшому сержанту ОСОБА_2 вже оголошено догану, в той же згідно з вимогами ст. 91 Дисциплінарного статуту ЗСУ заборонено за одне правопорушення накладати декілька дисциплінарних стягне або поєднувати одне стягнення з іншим.

Однак, суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки вищевказане обмеження стосується того, що одна і та ж особа не може бути двічі притягнута до дисциплінарної відповідальності за одне і теж правопорушення.

Вищевказане кореспондується із вимогами статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 16 вересня 2024 року № 1087 ОСОБА_2 оголошено догану за порушення військової дисципліни в тому, що стосується виконання загальних обов`язків військовослужбовця та додержання вимог несення вартової служби.

В той же час, наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16 вересня 2024 року № 1088 позивачу оголошено догану за порушення виконавської дисципліни в тому, що стосується виконання обов`язків командира роти охорони, а також порушення вимог статей 11,16, 59, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 128, 130 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відтак, на позивача було накладено дисциплінарне стягнення за порушення ним своїх посадових обов`язків, як командира роти.

Також, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на те, що за організацію і проведення заходів з морально-психологічного забезпечення, за військову дисципліну, морально-психологічний стан відповідає заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення, оскільки як вже зазначалося судом, відповідно до ст. 112 Статуту внутрішньої служби командир роти зобов`язаний знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу; суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що наявність дисциплінарних порушень в діях позивача об`єктивно підтверджується матеріалами справи.

Відтак, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16 вересня 2024 року № 1088 в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, що встановлені вищенаведеними законодавчими приписами, відтак підстави для його скасування відсутні.

Відтак, у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем доведено правомірність оскарженого наказу, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується належними та допустимими доказами та задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СуддяН.Д. Маєцька