Справа № 160/21873/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-11-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 листопада 2024 року м. Дніпросправа № 160/21873/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р. (суддя Захарчук - Борисенко Н.В) в адміністративній справі №160/21873/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.08.2023 № 78 про відмову у призначенні їй пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в м. Києві зарахувати до її страхового стажу роботи періоди роботи з 17.06.1975 по 07.07.1979 в ХБК «Красний Луч», (запис № 1-3 трудової книжки); з 21.04.1986 по 21.05.1987 в СУ «Промстрой-3» (запис № 12-15 трудової книжки), та період навчання в професійному училищі комбінату з 31.07.1975 по 30.09.1976 (атестат № 39751);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити їй пенсію за віком згідно частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до заяви від 26.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно, всупереч норм чинного законодавства відмовило їй в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з чим його рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р., ухваленим за результатами розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві подано апеляційну скаргу, в якій він посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обгрунтуваня вимог апеляційної скарги вказано, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з урахуванням принципу екстериторіальності

розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення від 02.08.2023 №78, яким їй

відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. До страхового стажу ОСОБА_1 не враховано: періоди її роботи з 17.06.1975 по 07.07.1979 (відсутній наказ, дата на зарахування) та з 21.04.1986 по 21.05.1987 (згідно записів трудової книжки виправлення дати та дати наказу на звільнення, згідно довідки №501 - неповна дата видачі довідки, відсутні накази на зарахування, звільнення, не надано первинні документи, особою рахунки по нарахуванню заробітної плати); період навчання 1975-1976 згідно атестату № НОМЕР_1 (по батькові зазначено скорочено). Також Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві вказано про відсутність підстав для стягнення з нього коштів на оплату судових витрат, оскільки Пенсійний фонд функціонує як самостійна фінансова структура, його кошти не входять до державного бюджету і не можуть бути використані на інші цілі, крім виплати пенсій.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно

до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Розгляд її заяви здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та винесено рішення № 78 від 02.08.2023, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. В рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано: періоди роботи з 17.06.1975 по 07.07.1979 (відсутні наказ, дата на зарахування) та з 21.04.1986 по 21.05.1987 (згідно записів трудової книжки виправлення дати та дати наказу на звільнення, згідно довідки № 501 неповна дати видачі довідки, відсутні накази на зарахування, звільнення, не надано первинні документи, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати); період навчання 1975-1976 згідно атестату № НОМЕР_1 (по батькові зазначено скорочено).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вказав про наявність підстав для зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до страхового стажу ОСОБА_1 спірних періодів її роботи та навчання, а також призначення їй пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до поданої заяви від 26 липня 2023 р.

Колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 1,2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в редакції на час виникнення спірних правовідносин визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017.

Починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - не менше 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018 страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 01.01.2023 по 31.12.2023 - від 20 до 30 років.

Частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Тобто з набранням чинності 01.01.2004 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" введено поняття "страховий стаж", до цього стаж вважався трудовим. До страхового стажу зараховуються періоди, за які були сплачені страхові внески. При цьому до страхового стажу прирівнюється і весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтю 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пункт 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно із статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про професійно-технічну освіту», професійно-технічний навчальний заклад це заклад освіти, що забезпечує реалізацію потреб громадян у професійно-технічній освіті, оволодінні робітничими професіями, спеціальностями, кваліфікацією відповідно до їх інтересів, здібностей, стану здоров`я. Відповідно до статті 18 цього Закону, до професійно-технічних навчальних закладів належать також навчально-курсові комбінати, навчальні центри та інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту. Випускнику професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії) та видається відповідний документ про освіту встановленого зразка. За наявності відповідного документа про освіту встановленого зразка період навчання зараховується до страхового стажу.

Як вбачається зі змісту спірного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.08.2023 № 78, станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії за віком згідно частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (26.07.2023), її страховий стаж складав 14 років 10 місяців 23 дні. Не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 17.06.1975 по 07.07.1979 (відсутні наказ, дата на зарахування); з 21.04.1986 по 21.05.1987 (згідно записів трудової книжки виправлення дати та дати наказу на звільнення, згідно довідки № 501 неповна дати видачі довідки, відсутні накази на зарахування, звільнення, не надано первинні документи, особові рахунки по нарахуванню заробітної плати); період навчання 1975-1976 згідно атестату № НОМЕР_1 (по батькові зазначено скорочено).

Період навчання ОСОБА_1 з 31.07.1975 по 30.09.1976 підтверджується копією наявного в матеріалах справи атестату № НОМЕР_1 (а.с.53). Посилання відповідача, що в атестаті

по батькові позивачки вказано скорочено, не є підставою не зарахування вказаного періоду до її страхового стажу, як вірно вказано судом першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що зазначені недоліки не спростовують обставину роботи ОСОБА_1 в період з 17.06.1975 по 07.07.1979 в ХБК «Красний Луч» та з 21.04.1986 по 21.05.1987 в СУ «Промстрой-3».

ОСОБА_1 , досягнувши станом на час звернення із заявою (26 липня 2023 р.) віку 63 роки, та маючи, як вказано в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 02.08.2023 № 78 страховий стаж - 14 років 10 місяців 23 дні, з урахуванням страхового стажу 6 років 3 місяці 22 дні в період з 17.06.1975 по 07.07.1979 (4 роки 21 день), з 21.04.1986 по 21.05.1987 (1 рік 1 місяць 1 день), з 31.07.1975 по 30.09.1976 (1 рік 2 місяці) - загальний розмір 21 рік 2 місяці 15 днів, набула право на призначення пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Оскільки рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві порушені права ОСОБА_1 на призначення пенсії за віком, то саме ним і повинно бути їх відновлено.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р. в адміністративній справі №160/21873/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 листопада 2024 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий