Справа № 580/986/24
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/986/24
10 грудня 2024 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Чаку Є.В.,
суддів: Черпака Ю.К., Штульман І.В.
розглядаючи у порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства "Ланес" про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Ланес" до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 скасовано рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 та ухвалено нове про задоволення адміністративного позову Приватного підприємства "Ланес". Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області № 3 від 14.11.2023. Стягнуто на користь Приватного підприємства "Ланес" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області суму сплаченого судового збору у розмірі 11 540,95 грн.

25.10.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Приватного підприємства "Ланес" про ухвалення додаткового рішення у справі.

03.12.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду найшло заперечення на заяву про стягнення витрат на професійну допомогу.

Розглянувши вказану заяву колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача було подано для підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги такі документи: договір про надання правової допомоги №109-12 від 16.12.2021; Акт наданих послуг №6 від 24.10.2024; рахунок на оплату №574 від 25.10.2024; платіжну інструкцію №204; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Зі змісту вказаних документів вбачається, що між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Право, бізнес і фінанси" укладено договір про надання правничої (правової) допомоги від 16.12.2021 №109-12.

За умовами п.4.3 вказаного Договору вартість послуг наданих адвокатом складає 1000 грн. за одну годину роботи.

У Акті наданих послуг №6 від 24.10.2024 вказано, що на виконання вимог Договору про надання правничої (правової) допомоги Адвокатським об`єднанням надано наступну правову допомогу:

- консультація клієнта з питань практичного застосування норм адміністративно-процесуального законодавства судом апеляційної інстанції (30 хв.)

- ознайомлення з рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.06.2024 у справі №580/96/24, написання та подача апеляційної скарги на вказане рішення (300 хв);

- написання та подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №580/986/24 (180 хв.);

- аналіз відзиву на апеляційну скаргу, написання та подача відповіді на відзив (90 хв).

В Акті вказано загальну вартість наданих послуг, а саме 10000 грн.

Відповідачем надано заперечення на заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що розрахунок правничої допомоги завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності і в ній оскаржується лише одне податкове повідомлення-рішення.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу і пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів вважає, що заявлений розмір витрат на правову допомогу в сумі 10000 грн є не співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг з огляду на наступне.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша статті 72 КАС України).

За правилами оцінки доказів, встановлених статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стосовно послуги з консультування клієнта, ознайомлення з рішенням суду, аналіз відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає, що такі послуги є складовими процесу написання процесуальних документів та не можуть вважатись окремими послугами правового характеру, а відтак окремому стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Послуги з підготовки процесуальних документів фактично полягають у складанні представником позивача апеляційної скарги, касаційної скарги та відповіді на відзив.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена в додатковій постанові від 11.12.2019 у справі №2040/6747/18, якою встановлено, що надання правової допомоги з приводу вирішення навіть певної (усієї) сукупності процесуальних питань в апеляційному порядку не може бути об`єктивно оцінено у більшому розмірі, ніж надання первинної правничої допомоги, необхідної для звернення особи до суду з адміністративним позовом, оскільки первинна - більш складна, об`ємна і потребує повного аналізу обставин справи та нормативно-правової бази.

Крім того, колегія суддів зауважує, що справа даної категорії відповідно до предмету спору є справою незначної складності, розгляд якої здійснювався в суді апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Також, судом апеляційної інстанції враховано, що з аналогічного предмету спору в Єдиному державному реєстрі судових рішень оприлюднено численні судові рішення судів різних інстанцій, що спрощувало роботу адвоката при підготовці апеляційної скарги.

Ураховуючи викладене, а також фактичний обсяг виконаної роботи та її незначну складність, колегія судів вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок відповідача в розмірі 5 000,00 грн. Вказаний розмір витрат зумовлений об`єктивною тривалістю часу, яку мав витратити адвокат під час складання відзиву на апеляційну скаргу, якістю та обсягом підготовлених матеріалів, а також складністю питань, які були предметом апеляційного перегляду.

Крім того у заяві позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача 2422 грн. судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2024.

Колегія суддів зазначає, що під час вирішення даної справи Шостим апеляційним адміністративним судом було вирішено питання щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області суми сплаченого судового збору за подачу позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 11 540,95 (одинадцять тисяч п`ятсот сорок) гривень 95 копійок.

Разом з тим, апеляційним судом не було вирішено питання щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь позивача судового збору за подання касаційної скарги.

Оскільки матеріалами справи підтверджується сплата позивачем судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2422 грн., колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаної суми коштів.

Керуючись ст. 134, 139, 252 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Приватного підприємства "Ланес" про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Ланес" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 5000 гривень (п`ять тисяч гривень).

Стягнути на користь Приватного підприємства "Ланес" () за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () суму сплаченого судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні).

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Ю.К. Черпак

І.В.Штульман