Справа № 215/6663/24
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВІДКРИТТІ ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

09 грудня 2024 рокуСправа № 215/6663/24
м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., перевіривши матеріали адміністративної справи №215/6663/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінського Володимира Володимировича про встановлення компетенції,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2024 до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області подано позовну заяву ОСОБА_1 до голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінського Володимира Володимировича з наступними позовними вимогами:

встановлення відсутності компетенції (повноважень) голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінського Володимира Володимировича при отриманні заяви від 19.07.24р. створювати штучні перешкоди для вирішення питання несумісності при не підкоренні суддею Кучугурною Н.В. Дніпропетровського окружного адміністративного суду вимогам 248 КАСУ та визнати такі перешкоди протиправною бездіяльністю, а таку процедуру протиправною діяльністю та зобов`язати прийняти ненормативний правовий акт і звернутися до колегіального органу суддівського врядування.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінського Володимира Володимировича про встановлення компетенції передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.11.2024 адміністративну справу №215/6663/24 було передано голові Дніпропетровського окружного адміністративного суду для визначення підсудності цієї справи.

Розпорядженням заступника голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 №133 адміністративну справу №215/6663/24 передано Третьому апеляційному адміністративному суду для визначення її підсудності.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2024 адміністративну справу №215/6663/24 було визначено підсудність справи №215/6663/24, за Запорізьким окружним адміністративним судом. Передано адміністративну справу №215/6663/24 на розгляд Запорізького окружного адміністративного суду.

04.12.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду з Третього апеляційного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративної справи №215/6663/24.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2024 зазначена справа розподілена судді Сіпаці А.В.

Суддя, перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали, зазначає наступне.

Згідно вимог п. 1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 12.06.2009 року "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів" у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

У пункті 22 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" вказано про те, що відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 КАС України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Тобто дії суду (судді), вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються у порядку, визначеному процесуальними законами.

У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності.

За вказаних обставин суддя під час здійснення правосуддя не здійснює владні управлінські дії, а тому спір не підлягає вирішенню адміністративними судами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 757/43355/16-ц (провадження № 14-399цс18) вказує, що позовна вимога про визнання незаконними дій/бездіяльності посадових осіб суду, які стосується вчинення (невчинення) судом передбачених процесуальним законом дій, не може розглядатися за правилами будь-якого судочинства.

Оскільки ст. 248 КАС України встановлені вимоги до змісту ухвали суду, то позивач фактично оскаржує дій суду, які стосуються вчинення (невчинення) судом передбачених процесуальним законом дій.

Отже, дії, які, на думку позивача, протиправно не здійснив відповідач, охоплюються передбаченими КАС України процесуальними діями під час виготовлення ухвали суду.

При цьому дії суду (судді), вчинені при виконанні своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду й вирішення в судових засіданнях в особливій, установленій законом процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є процесуальними, а не управлінськими. Оскарження в будь-який спосіб процесуальних актів, дій (бездіяльності) судів і суддів при розгляді конкретної справи поза передбаченим процесуальним законом порядком не допускається.

Згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 13 березня 2019 року у справі №820/3713/17 (провадження №11-1257апп18), спір, у якому особа, яка не є суб`єктом владних повноважень, заявляє вимоги про визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у суб`єкта владних повноважень, не є компетенційним, тому не може бути розглянутий у порядку адміністративного судочинства.

Позивач не є суб`єктом владних повноважень, а отже, не наділений адміністративною процесуальною дієздатністю в частині пред`явлення позову щодо визнання наявності чи відсутності компетенції (повноважень) у відповідача, а тому саме собою визнання відсутності у відповдіача компетенції не відновить прав позивача, тобто не призведе до реального й ефективного захисту прав позивача.

За змістом положень КАС України під компетенційними спорами розуміються спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління (публічної адміністрації), у тому числі делегованих повноважень. Особливістю таких спорів є те, що сторонами у них як позивачем, так і відповідачем є суб`єкти владних повноважень. Тобто позивачем у компетенційних спорах є суб`єкт владних повноважень, якщо він вважає, що інший суб`єкт владних повноважень відповідач своїм рішенням або діями втрутився в його компетенцію, або що прийняття такого рішення чи вчинення дій є його прерогативою.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі поняття спору, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, слід тлумачити в контексті частини третьої статті 124 Конституції України в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підпадають під юрисдикцію саме адміністративних судів, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Оскільки здійснення суддею (судом) процесуальних функцій, пов`язаних з судовим розглядом справи, не може бути самостійним предметом судового розгляду, то суд не зазначає суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи.

Керуючись ст. 170, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до голови Дніпропетровського окружного адміністративного суду Горбалінського Володимира Володимировича про встановлення компетенції.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Сіпака