Справа № 161/20048/24
Суддя: Мазур Д. Г.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/313/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Мазура Д.Г.,

з участю секретаря судового засідання Дручок О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови ЕГА № 1590164 по справі про адміністративне правопорушення від 20.10.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказаною постановою позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, а саме у тому, що вона 20.10.2024 о 21 год. 02 хв. в м. Луцьк по проспекту Соборності, 43, здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме виклик на лінію 102.

Зазначену постанову позивач вважає протиправною, оскільки обставини, висвітлені у ній, не відповідають дійсності. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лягутко О.Ю. зазначає, що 20 жовтня 2024 року близько 19 години 20 хвилин на територію поблизу ТРЦ «ПортСіті», що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, прибули декілька груп озброєних чоловіків в військовому (камуфльованому) одязі без розпізнавальних знаків. Оскільки вказані чоловіки відмовились надавати будь-які пояснення з приводу їх перебування на території ТРЦ начальник служби охорони ТРЦ «ПортCiті» ОСОБА_2 о 19 годині 30 хвилин здійснив дзвінок на лінію 102 із повідомленням про перебування на території поблизу ТРЦ «ПортСіті» озброєних чоловіків у військовому (камуфльованому) одязі без розпізнавальних знаків. О 19 годині 49 хвилин ОСОБА_1 також здійснила дзвінок на лінію 102 із повідомленням про перебування на території поблизу ТРЦ «ПортСіті» озброєних чоловіків в військовому (камуфльованому) одязі без розпізнавальних знаків. Оскільки, екіпаж патрульної поліції на попередні два виклики не прибув, о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_1 повторно зателефонувала на лінію 102 і повідомила, що екіпаж поліції на виклик так і не прибув та повторно попросила прислати екіпаж поліції для відібрання пояснень та з`ясування правомірності перебування на території ТРЦ «ПортCiті» озброєних чоловіків. Враховуючи, що всі попередні виклики поліції були проігноровані, о 21 годині 01 хвилині ОСОБА_1 вчергове зателефонувала на лінію 102 із вимогою про прибуття екіпажу поліції. Прибувши на зазначений виклик інспектором 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції Косинським М.Ф. було винесено оскаржувану постанову.

Враховуючи викладене, сторона позивача просить скасувати оскаржувану постанову, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.10.2024 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що підставою винесення оскаржуваної постанови стало те, що інспектором під час встановлення обставин події було отримано інформацію з системи Інформаційний портал Національної поліції України (далі ІПНП), що Позивач протиправно, зловживаючи своїми правами неодноразово здійснювала виклик на лінію «102», в якому скаржилась на працівників поліції, що не прибувають на виклик, хоча фактичних обставин, щодо здійснення повторного виклику не було, адже працівники Служби Безпеки України та Національної поліції України покинули територію ТРЦ «ПортСіті».

Зазначає, що вищевказана обставина підтверджується відеозаписом з портативного нагрудного відеореєстратора інспектора, на якому зафіксовано обставину, що Позивач визнає відсутність «сторонніх осіб» на території ТРЦ «ПортСіті», проте наполегливо здійснювала реєстрацію на лінію «102». Відтак вважає, що дії позивача слід трактувати, як повідомлення очевидних обставин та фактів на лінію «102» з метою виклику працівників патрульної поліції, присутність яких в даній ситуації є недоцільною.

Таким чином, з огляду на вищезазначене представник відповідача вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Представник відповідача вказує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Крім того, зазначає, що факт вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення підтверджується: постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень серії ЕГА № 1590164 від 20.10.2024; відеозаписами export-0mv7k від 20.10.2024 з нагрудного відеореєстратора інспектора; витягом з ІПНП з реєстрацією ЄО (єдиного обліку) повідомлень, що здійснюються на лінію «102» № 37926 від 20.10.2024.

Також у відзиві представник відповідача зазначив, що повноваження представника не відповідають вимогам ч. 4 ст. 59 КАС України, а відтак є всі підстави для повернення позовної заяви позивачу.

Крім того вказує, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим, а сума є не співмірною із складністю справи, оскільки дана справа не потребує затрати великого проміжку часу для підготовки необхідних матеріалів.

У поданій відповіді на відзив представник позивача адвокат Лягутко О.Ю. зазначає, що ОСОБА_1 надавала свої пояснення з приводу виклику екіпажу патрульної поліції та пояснила, що такий виклик був зумовлений бездіяльністю органів поліції в частині неприбуття за попередніми викликами на лінію «102», а також необхідністю перевірки законності перебування на території ТРЦ «ПортCiті» озброєних чоловіків в військовому (камуфльованому) одязі без розпізнавальних знаків.

Також зазначає, що приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 старший лейтенант поліції Косинський М.Ф. не перевірив інформацію щодо неодноразового виклику працівниками ТРЦ «ПортСіті» поліції та бездіяльності працівників поліції щодо ігнорування вказаних викликів. Додатково вказує, що повноваження його, як представника позивача, підтверджується відповідно до вимог ч. 4. ст. 59 КАС України, а розмір винагороди за надання правової допомоги визначений Договором про надання правничої допомоги у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а відтак є співмірною та обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 20 жовтня 2024 року інспектором 1 батальйону 3 роти 1 взводу Управління патрульної поліції у Волинській області старшим лейтенантом поліції Косинським М.Ф. відносно ОСОБА_1 винесено постанову ЕГА № 1590164 по справі про адміністративне правопорушення від 20.10.2024 .

Зі змісту вказаної постанови слідує, що20.10.2024 ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме виклик на лінію 102 о 21:01 та повідомила що на території ТРЦ «ПортCiті», а саме на вході, перебувають люди в балаклавах. Прибувши о 21:04 даний факт не підтвердився. Враховуючи, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП, постановлено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, чого в даному випадку інспектором дотримано не було.

Частиною першою статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення належать ознаки, притаманні об`єкту, об`єктивній і суб`єктивній сторонам та суб`єкту правопорушення.

Згідно із пунктом першим статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу та події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі статтею 183 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику служби, зокрема поліції. При цьому дії особи спрямовані саме на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як, зокрема, поліції. Особа викликає поліцейського ніби то для зупинення вчинення правопорушення, знаючи про те, що у цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу.

Особа, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою і бажає даремного виїзду на місце виклику поліцейських, у тому числі.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З матеріалів справи встановлено, що 20 жовтня 2024 року в проміжку часу з 19 год 20 хв по 19 год 40 хв ОСОБА_1 були здійснені дзвінки на лінію 102, оскільки на територію поблизу ТРЦ «ПортСіті», що розташований за адресою: м. Луцьк, вул. Сухомлинського, 1, прибули декілька груп озброєних чоловіків в військовому (камуфльованому) одязі без розпізнавальних знаків. Даний факт підтверджується роздруківкою дзвінків та скріншотами телефону ОСОБА_1 (а.с. 13-15).

Враховуючи, що всі попередні виклики поліції відповідачем були проігноровані, о 21 год 01 хв. Антоненко вчергове зателефонувала на лінію 102 з вимогою на прибуття екіпажу поліції.

Однак, відповідач не надав суду доказів, що працівники поліції прибували на попередні виклики ОСОБА_1 за місцем призначення.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачів зазначає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, підтверджується: постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень серії ЕГА № 1590164 від 20.10.2024; відеозаписами export-0mv7k від 20.10.2024 з нагрудного відеореєстратора інспектора; витягом з ІПНП з реєстрацією ЄО (єдиного обліку) повідомлень, що здійснюються на лінію «102» № 37926 від 20.10.2024.

Водночас, суд звертає увагу, що сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, без підтвердження її іншими належними та допустимими доказами не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Досліджений у судовому засіданні відеозапис події з портативного нагрудного відеореєстратора поліцейського також не містить даних, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого статтею 183 КУпАП, а навпаки містять послідовні пояснення ОСОБА_1 з приводу підстав та причин виклику поліції.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами винуватість позивача у інкримінованому правопорушенні, а саме, що дії позивача ОСОБА_1 по виклику поліції 20.10.2024 були спрямовані саме на зрив нормальної роботи поліції, а не щодо захисту своїх прав.

Пунктом 3 частини третьої статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, постанова ЕГА № 1590164 по справі про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2024 року підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Щодо твердження представника відповідача щодо відсутності повноважень адвоката Лягутка О.Ю. на представництво ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що адвокатом Лягутко О.Ю. до позовної заяви додано ордер серії АС1115174 від 29.10.2024, в графі назва органу якому надається правова допомога міститься запис «Луцький міськрайонний суд Волинської області». Таким чином, даний ордер є належним підтвердженням повноваження представника позивача.

Також, до позовної заяви доданий договір №21/10 від 21.10.2024 про надання правничої допомоги із зазначенням послуг, які надаються адвокатом та їх вартістю.

Таким чином, суд не приймає твердження представника відповідача, що в матеріалах справи відсутні повноваження адвоката Лягутка О.Ю. на представництво інтересів ОСОБА_1 в Луцькому міськрайонному суді Волинської області.

Крім того, відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїна користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції №0.0..1 від 29 жовтня 2024 року.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 5.1 Договору про надання правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року № 21/10за надання Об`єднанням правової допомоги, Клієнт сплачує гонорар в розмірі 6000 (шість тисяч) гривень. Згідно з п. 5.3 Договору оплата за послуги передбачені в п. 5.1. даного договору здійснюється Клієнтом шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Об`єднання не 10 (десяти) робочих днів з дати підписання даного Договору.

На виконання умов Договору позивачем було проведено оплату визначеного Договором гонорару в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції про оплату правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги від 21 жовтня 2024 року № 21/10.

Таким чином матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції, зокрема факт оплати позивачем гонорару в розмірі 6000 грн. за отриману правничу допомогу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив щодо обґрунтованості та співмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З урахуванням складності справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій при її розгляді, суд вважає, що зазначені представником позивача витрати на професійну правничу допомогу є частково обґрунтованими та такими, що не у повній мірі відповідають принципам розумності та справедливості.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та складності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, у рішеннях у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року (пункт 80), у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року (пункти 34-36), у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року, у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн. на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 9, 72-77, 139, 250, 268-272, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення від 20 жовтня 2024 року серії ЕГА № 1590164, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціїсудовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліціївитрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління патрульної поліціїу Волинській області Департаменту патрульної поліції(43005, Волинська область, м. Луцьк, вул. Залізнична, буд. 15; ).

Повний текст рішення складено та підписано 10 грудня 2024.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Д.Г. Мазур