Справа № 577/5150/24
Суддя: Потій Н. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 577/5150/24
Провадження № 2-а/577/48/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року м.Конотоп

Суддя Конотопського міськрайонного суду Сумської області Потій Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 АП №1898 від 23.08.2024 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відносно нього та закрити справу. Свої вимоги мотивує тим, що 23 серпня 2024 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 виніс відносно позивача постанову серії АП №1898 за ч.2 ст. 210-1 КУпАП відповідно до якої позивач 04.05.2024 о 08.00 год. в особливий період під час мобілізації не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», накладено штраф у розмірі 3400 грн. Доказом, що підтверджує дані обставини, є лише постанова по справі про адміністративне правопорушення, яка винесена з грубим порушенням вимог законодавства. Зі змісту постанови вбачається, що позивач нібито вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції Закону, яка діяла до 19.05.2024). Тобто відповідач інкримінує закінчений склад правопорушення вчинений саме 04.05.2024. У зазначений період (04.05.2024) до правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, застосовувався загальний строк накладення адміністративного стягнення, встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП. Оскільки оскаржувана постанова винесена 23.08.2024, поза межами строку накладення адміністративного стягнення, встановленого ч. 1 ст. 38 КУПАП, вона підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення - закриттю. Крім того, позивача не було повідомлено про необхідність прибуття о 08:00 год. 04.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , повістку або мобілізаційне розпорядження не вручали, з актом відмови від отримання повістки, який зазначений в постанові, позивача не ознайомлено. Звертає увагу, що відповідно ч. 5 ст. 258 КУПАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП, якщо особа не з?явилася без поважних причин або не повідомила причину не прибуття до ТЦК та СП, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце виклику на та за наявності підтверджуючи документів. Про факт винесення постанови, позивач дізнався лише 06.09.2024 після фактичного отримання поштового відправлення з даним документом.

Відзив на позов не надано.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 25.09.2024 поновлено строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 20).

При розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч. 4ст. 229 КАС України).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, фіксування судового засідання по справі не здійснювалось, розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

23 серпня 2024 року начальником Конотопського РТЦК складено постанову серії АП №1898 з якої вбачається, що 23 липня 2024 року уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_1 , який 04 травня 2024 року о 08.00 год. в особливий період, під час мобілізації, не прибув за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи оповіщеним 02.05.2024 року про необхідність прибуття, відповідно до акту відмови від отримання повістки, до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою проходження медичного огляду та визначення призначення на особливий період. Громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу другого частини першої та частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-1Х, до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці першому частини першої та абзаці другому частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»), а також вимоги абзацу другого частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», в редакції Закону, яка діяла до 18.05.2024 (Після набуття чинності змін, що внесені Законом 3633-1X, до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з 18.05.2024, ця норма залишається чинною та зафіксована у абзаці третьому частини 10 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу). Зазначено, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП. (Законом №3696-ІХ від 09.05.2024 внесено зміни до ст. 210-1 КУпАП). Якщо датою вчинення правопорушення є дата, яка передує 19 травня 2024 року, то правопорушення кваліфікується за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП (в редакції Закону N?1357-1Х від 30.03.2021, яка діяла до 19.05.2024 року). За вказаним фактом накладено на ОСОБА_1 штраф в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 3400,00 грн. (а.с. 12-13).

ОСОБА_1 не погодився із вказаною постановою та оскаржив її до суду.

ІV. Норми права.

Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи із змістуст.8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, положення ст.62 цього Закону розповсюджуються і на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На час вчинення правопорушення (04.05.2024) ст. 210-1 КУпАП викладена в редакції Закону № 1357-IX від 30.03.2021, який набрав чинності 23.04.2021 року, а саме: ч. 1 ст. 210-1 КУпАП Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; ч. 2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На час винесення оскаржуваної постанови серії АП №1898 від 23.08.2024, ст. 210-1 КУпАП викладена в редакції Закону №3696-IX від 09.05.2024, який набрав чинності 19.05.2024 року, а саме: - ч.1 ст. 210-1 КУпАП Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - ч.2 ст. 210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - ч.3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Згідност.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

V. Оцінка суду.

Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідач, 02.10.2024 отримавши під підпис адміністративний позов з доданими документами, не скористався правом на подачу відзиву (а.с.24). Всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України правомірність оскаржуваного рішення відповідачем не доведено.

Відтак суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що 02.05.2024 ОСОБА_1 був оповіщеним про необхідність прибуття 04.05.2024 року о 08.00 год. за викликом на збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також, суду не надано доказів складення відповідного протоколу та повідомлення ОСОБА_4 про розгляд справи 23 серпня 2024 року, за наслідком якого винесено оскаржувану постанову. Суд, зауважує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням установленої процедури, яка створює умови об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності та порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є окремою підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Суд зазначає, що в ході судового розгляду відповідачем жодними належними, достовірним та достатніми доказами не доведено перед судом факту дотримання процесуальних прав позивача, зокрема, не надано жодних доказів дотримання передбаченої статтею 279 та 268 КУпАП процедури розгляду справи.

Враховуючи доводи позивача про те, що відповідач не повідомив його про розгляд справи та не виконав вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, не дотримався процедури розгляду справи та фактично не надав позивачу можливості скористатися правами, передбаченими ч.1ст.268 КУпАП, а також відсутність доказів на спростування таких доводів позивача, суд вважає, що відповідачем не доведено факту дотримання т.в.о. начальника Конотопського РТЦК процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене у сукупності оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Керуючись ст. 2, 5-10, 13-14, 72-77, 94, 241, 246, 250, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову АП №1898 від 23 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 3400 грн.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін :

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого АДРЕСА_1 ) )

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя Н. В. Потій