Справа № 560/13568/24
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося в суд із позовом, в якому відповідно до вимог Податкового кодексу України просить стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу.

Зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість в сумі 10644,88 грн, яка утворилася внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань з несплати податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами.

Вказує, що вжиті позивачем заходи не призвели до добровільного погашення відповідачем заборгованості, що зумовило необхідність стягнути її в судовому порядку.

Ухвалою від 20.09.2024 суд зобов`язав Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області протягом трьох днів з дня отримання копії цієї ухвали надати суду інформацію, яка міститься в Єдиному державному демографічному реєстрі, щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою від 30.09.2024 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що у власності відповідача перебувають земельні ділянки, що передані третій особі Орендарю:

- кадастровий номер :05:003:0017 площею 2,67 Га, що перебуває в оренді ТОВ «Україна 2001» за Договором оренди землі від 31.12.2010 року (з укладеною угодою про зміну сторони від 21.12.2023);

- кадастровий номер :05:003:0099 площею 3,0721 Га, що перебуває в оренді ТОВ «Україна 2001» за Договором оренди землі від 16.07.2019;

- кадастровий номер :05:003:0158 площею 2,99 Га, що перебуває в оренді ТОВ «Україна 2001» за Договором оренди землі від 31.12.2010 (з укладеною угодою про зміну сторони від 21.12.2023).

Таким чином, всі вказані земельні ділянки перебували протягом 2023 року в оренді ТОВ «Україна 2001». Зауважує, що ТОВ «Україна 2001», що орендує вказані земельні ділянки, є платником єдиного податку. Вважає, що позиція позивача є необґрунтованою та суперечить принципу недопустимості подвійного оподаткування, оскільки вказані земельні ділянки орендуються та використовуються третьою особою ТОВ «Україна 2001», котра, в свою чергу повністю сплатила мінімальні податкові зобов`язання за вказаними земельними ділянками. Така податково-правова конструкція повністю відповідає вимогам чинного законодавства та не може бути порушена зі сторони контролюючого органу. На підставі викладеного просить у задоволенні позову відмовити та скасувати податкове повідомлення рішення №505108-24/22-17 форми «МПЗФ» від 28.07.2023.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується. Зазначає, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок розміром 2,6683 га з кадастровим номером :05:003:0017 (право власності від 17.03.2020), 3,072 га з кадастровим номером :05:003:0099 (право власності від 17.03.2020), 2,9912 га з кадастровим номером :05:003:0158 (право власності від 17.03.2020), що знаходиться за межами с. Гаврилівка, Хмельницького району, Хмельницької області. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно і Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що договору оренди земельних ділянок площею 2,6683 га, кадастровий номер :05:003:0017 , 3,072 га кадастровий номер :05:003:0099, 2,9912 га кадастровий номер :05:003:0158 не були зареєстровані відповідно до законодавства.

Відповідно Головним управління ДПС у Хмельницькій області було сформовано податкове повідомлення-рішення № 505108-24/22-17 від 28.07.2023 за 2022 рік на суму 10644,88 гривень. Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.12.2023 на підставі договору оренди від 31.12.2010, зареєстровано угоду про заміну сторони у договорі оренди на земельну ділянку площею 2,6683 га, кадастровий помер :05:003:0017, 3,072 га кадастровий номер :05:003:0099, 2,9912 га кадастровий номер :05:003:0158 1,9011, кадастровий номер :02:006:0085, орендодавець: ОСОБА_2 , орендар: ТОВ «Україна 2001» код за . Така інформація може бути врахована при нарахуванні МПЗ за 2024 рік.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, згідно яких зазначає, що всі вказані земельні ділянки перебували упродовж 2023 року в оренді ТОВ «Україна 2001». Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Згідно даних контролюючого органу за відповідачем рахується заборгованість в сумі 10644,88 грн, яка утворилася внаслідок несплати в установлені законодавством строки узгоджених сум податкових зобов`язань з несплати податку на доходи фізичних осіб у вигляді мінімального податкового зобов`язання, що підлягає сплаті фізичними особами.

Внаслідок цього Головним управління ДПС у Хмельницькій області було сформовано податкове повідомлення-рішення № 505108-24/22-17 від 28.07.2023 за 2022 рік на суму 10644,88 гривень.

Вказане податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу та отримано нею особисто 21.12.2023, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення.

Головне управління ДПС у Хмельницькій області надіслало на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 12.03.2024 №0-2201, однак, згідно відмітки на поштовому конверті відповідач відмовилася від отримання вказаного відправлення.

Станом на день подання цього позову до суду податковий борг в сумі 10644,88 грн відповідачем не сплачений, тому позивач звернувся до суду у зв`язку із необхідністю стягнення боргу в примусовому порядку.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

За приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України установлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Законом України від 30.11.2021 № 1914 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» для платників податків фізичних осіб, у яких у власності та/або користуванні (оренді, суборенді, емфітевзисі, постійному користуванні) є земельні ділянки, віднесені до сільськогосподарських угідь, введено поняття мінімального податкового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.114-2 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що мінімальне податкове зобов`язання - мінімальна величина податкового зобов`язання із сплати податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь, розрахована відповідно до цього Кодексу. Сума мінімальних податкових зобов`язань, визначених щодо кожної із земельних ділянок, право користування якими належить одній юридичній або фізичній особі, у тому числі фізичній особі - підприємцю, є загальним мінімальним податковим зобов`язанням.

Відповідно до пункту 64 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України першим роком, за який визначається мінімальне податкове зобов`язання, є 2022 рік.

Згідно з підпунктом 162.1.1-1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку у частині мінімального податкового зобов`язання є фізична особа - резидент, яка володіє та/або користується (орендує (суборендує), на умовах емфітевзису, постійно користується) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь.

Мінімальне податкове зобов`язання визначається за період володіння (користування) земельною ділянкою, який припадає на відповідний податковий (звітний) рік (підпункт 38-1.1.4. пункту 38-1.1 статті 38-1 ПК України).

Пунктом 170.14 статті 170 ПК України визначено особливості визначення загального мінімального податкового зобов`язання платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь.

Особливості визначення загального мінімального податкового зобов`язання платників податку - власників, орендарів, користувачів на інших умовах (в тому числі на умовах емфітевзису) земельних ділянок, віднесених до сільськогосподарських угідь (підпункт 170.14.1 пункту 170.14 статті 170 ПК України).

Відповідно до підпункту 170.14.3 пункту 170.14 статті 170 ПК України, визначення загального мінімального податкового зобов`язання фізичним особам здійснюється контролюючими органами за податковою адресою таких осіб.

Мінімальне податкове зобов`язання обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного земельного кадастру та/або на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних документів платника податків, зокрема документів, що підтверджують право власності/користування.

Податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку про сплату річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, на суму позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених протягом податкового (звітного) року податків, зборів, платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, пов`язаних з виробництвом та реалізацією власної сільськогосподарської продукції та/або з власністю та/або користуванням (орендою, суборендою, емфітевзисом, постійним користуванням) земельними ділянками, віднесеними до сільськогосподарських угідь (далі у цьому пункті - загальна сума сплачених податків, зборів, платежів), надсилається (вручається) платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, наступного за звітним.

Якщо контролюючий орган не надіслав (не вручив) таке податкове повідомлення-рішення разом з детальним розрахунком суми податку у зазначений строк, фізична особа звільняється від відповідальності, передбаченої цим Кодексом за несвоєчасну сплату річного податкового зобов`язання на суму позитивного значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та загальною сумою сплачених податків, зборів, платежів.

Таке річне податкове зобов`язання може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

У разі згоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку зобов`язаний сплатити зазначену у відповідному податковому повідомленні-рішенні суму податку протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

У разі незгоди платника податку з визначеним контролюючим органом загальним мінімальним податковим зобов`язанням та/або розрахованою у відповідному податковому повідомленні-рішенні сумою річного податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб такий платник податку має право у порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, звернутися до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних, використаних для розрахунку суми податку на доходи фізичних осіб, з наданням підтвердних документів, зокрема щодо: земельних ділянок, що знаходяться у платника податку у власності та/або постійному користуванні або в оренді (суборенді, емфітевзисі), їх нормативної грошової оцінки та площі; суми доходу, отриманого від реалізації власної сільськогосподарської продукції; суми сплачених податків, зборів, платежів (підпункт 170.14.6 пункту 170.14 статті 170 ПК України).

Суд встановив, що сума податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб (позитивне значення різниці між сумою загального мінімального податкового зобов`язання та сумою сплачених податків та збору) визначена відповідачу за податковий (звітний) період 2022 рік. Відповідне податкове повідомлення-рішення №505108-24/22-17 форми «МПЗФ» від 28.07.2023 вручено відповідачу 21.12.2023.

Доказів звернення відповідача до контролюючого органу для проведення звірки учасниками справи суду не подано, відтак така не ініціювалася платником податків. Разом з тим, у зазначений строк грошове зобов`язання відповідачем не сплачено, а тому в відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Суд зауважує, що предметом спору у цій справі є стягнення податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями. Предмет спору не стосується правомірності прийняття податковим органом податкового повідомлення-рішення, оскільки у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.

У зв`язку із несплатою платником податків узгоджених сум грошових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Так, на адресу відповідача засобами поштового зв`язку була надіслана податкова вимога форми "Ф" від 12.03.2024 №0-2201 на суму податкового боргу 10644,88 грн, однак, згідно відмітки на поштовому конверті відповідач відмовилася від отримання вказаного відправлення, тому податкова вимога була повернута відправнику.

В силу положень пункту 42.5 статті 42 ПК України слід вважати, що податкова вимога вручена платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Податковий борг з часу надіслання податкової вимогу у відповідача не переривався.

Доказів того, що вказана вище вимога оскаржувалась та/або відкликалась сторонами суду не надано.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звергається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Позивач дотримався визначеного податковим законодавством порядку (процедури) стягнення податкового боргу з відповідача та за наявності достатніх підстав звернувся до суду.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надала, доводи позивача не спростувала.

Виходячи з наведених положень ПК України та встановлених обставин справи, враховуючи, що грошові зобов`язання у сумі 10644,88 грн є узгодженими та не сплачені відповідачем у встановлений строк, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

З огляду на норми статті 139 КАС України, питання про розподіл судових витрат суд не вирішує.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в сумі 10644,88 грн задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 10644 (десять тисяч шістсот сорок чотири) грн 88 коп. в рахунок погашення податкового боргу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )

Головуючий суддя В.К. Блонський