Справа № 360/1193/24
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/1193/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Костюка Івана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Костюка Івана Володимировича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить суд:

-визнати протиправною відмову від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024;

-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за час необґрунтованого призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 01.02.2023.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 1996 року проходить військову службу за контрактом в Державній прикордонній службі України у військовій частина НОМЕР_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання - майстер-сержант.

14 квітня 2022 року відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 квітня 2022 року № 279-ОС призупинено військову службу та звільнено майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373) з посади, згідно пункту 48-1, 48-2 пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава для прийняття такого рішення ЄРДР за №0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

Постановою про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську Костюков О.А., розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, постановив - Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину.

Дана постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року не оскаржувалась прокурором.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 16.02.2024 № 12-ОС майстер-сержанту ОСОБА_1 було продовжено військову службу та дію контракту.

З дати поновлення майстер-сержанта ОСОБА_1 до 29 квітня 2024 року виплата грошового забезпечення та інших видів грошової винагороди за час безпідставного призупинення служби з боку військової частини НОМЕР_1 проведено не було.

Відповідно до проведених самостійних розрахунків ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 за період з 14 квітня 2022 року по 16.02.2024 рік повинна нарахувати та виплатити орієнтовний розмір виплат (місячне грошове забезпечення та додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн на місяць (до січня 2023 року включно) відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 загальний розмір яких, на думку позивача, становить орієнтовно 708519 грн.

Позивач подав рапорт до командування військової частини НОМЕР_1 про здійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення за час необґрунтованого призупинення військової служби, відповідно до вимог Наказу МВС від 25.06.2018 № 558 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Рапорт було зареєстровано 29.04.2024 за № 26/22267/24-Вн.

За результатами розгляду рапорту військова частини НОМЕР_1 письмовою відповіддю від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн повідомила майстер-сержанта ОСОБА_1 про те, що військову службу було призупинено на підставі внесення відомостей до ЄРДР №0000176 від 11.04.2022, що повністю узгоджується з вимогами ч.2 ст.24 ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу, відповідно необґрунтованого призупинення військової служби з боку загону не відбулось. Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 відсутні.

З даною відмовою у нарахуванні та виплаті грошового забезпечення та додаткової винагороди за час безпідставного призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024 позивач не згоден.

У зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач через підсистему «Електронний суд» надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне.

Позивач проходить дійсну військову службу в лавах Державної прикордонної служби України. Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі начальника загону) від 04.07.2017 №366-ос «Про особовий склад» позивач прийнятий на військову службу за контрактом.

В подальшому, згідно наказу начальника загону від 22.07.2021 №529-РС «Про особовий склад» позивач призначений на посаду інспектора прикордонної служби І категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Після отримання інформації про внесення відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно майстер сержанта ОСОБА_1 , на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.04.2022, у відповідності до вимог статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» наказом начальника загону від 13.04.2022 №279-ОС «Про особовий склад» позивачу призупинена військова служби, з 11.04.2022, звільнено з посади інспектора прикордонної служби І категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 та зараховано у розпорядження начальника загону. В тому числі, позивачу призупинена дія контракту, виплата грошового забезпечення, здійснення продовольчого та речового забезпечення.

Позивач повідомив (усно, за допомогою засобів телефонного зв`язку) відповідача, що стосовно нього 25.09.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевказаного повідомлення, військова частина НОМЕР_1 звернулась листом від 07.10.2023 №12/7241-23-Вих до Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську з проханням повідомити оскаржувались чи ні дана постанова, про що листом від 26.10.2023 №32/7768-23-Вих було повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому, 19.10.2023 позивач звернувся з заявою №П-16994 на ім`я Голови Державної прикордонної служби України, в якій зазначено, що позивач повідомив відповідача про закрите кримінальне провадження, проте відповідач жодних дій по поновленню на службі не вчинив, просив провести службове розслідування щодо бездіяльності посадових осіб.

Відповіддю від 27.10.2023 №12/П-406-370 ІНФОРМАЦІЯ_4 розглянуло звернення позивача від 19.10.2023 №П-16994 повідомило, зокрема, що після отримання підтверджуючої інформації щодо оскарження або не оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 25.09.2023 позивача одразу буде поновлено на військовій службі.

Оскільки відповідь не надходила тривалий час, був зроблений запит до Генеральної прокуратури України, з проханням повідомити щодо оскарження постанови.

Відповіддю від 29.01.2024 №11/2/1-91Вих-21 надана інформація, що 25.09.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження. 10.02.2024 за №08/1414-24-Вих ІНФОРМАЦІЯ_4 направило на адресу військової частини лист Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.02.2024 №13-02-2450//24-кр, в якому зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження від 25.09.2023 не скасована.

Згідно наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад» на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року, відповіді територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.02.2024 №13-02-2450/24-кр, листа офісу Генерального прокурора від 29 січня 2024 року№11/2/1-91 Вих-24 позивачу продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Згідно наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад» майстер сержант ОСОБА_1 вважається таким, що прибув та приступив до виконання обов`язків військової служби з 16.02.2024.

Наказом начальника загону від 20.02.2024 №128-ОС «Про особовий склад» позивач призначений на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії старшим розвідником другої групи розвідки розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування.

Листом від 26.02.2024 №08/2149-24-Вих повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_4 про виконання розпорядження від 10.02.2024 №08/1414-24-Вих. Позивач 17.04.2024 №П-642 звернувся контактного центру Державної прикордонної служби України, в якому просив надати роз`яснення з приводу не отримання ним грошового забезпечення.

Відповіддю від 27.04.2024 №09/П-642/672 позивачу повідомлено, що йому було здійснено нарахування грошового забезпечення з 20.02 по 30.04.2024 (з моменту вступу на посаду).

В подальшому позивач звернувся з рапортом від 29.04.2024 №26/22267/24-Вн, в якому просив повідомити причини не нарахування грошового забезпечення за період призупинення військової служби.

Відповіддю від 08.05.2024 №03.4/23986/24-Вн позивачу повідомлено причини не нарахування та невиплати грошового забезпечення та додатково наданий розрахунковий лист.

Питання щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою 168 позивачем не порушувалось.

Згідно наказу начальника загону від 01.07.2024 №597-ОС «Про особовий склад» позивач вибув для подальшого проходження служби в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_3 ).

Враховуючи викладене, відповідач вважає, що діяв правомірно, а тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 від 04.07.2017 №366-ОС прийнято на військову службу за контрактом прапорщика запасу ОСОБА_1 , молодшим інспектором прикордонної служби 1 категорії-інструктором кінологічного відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 . ВОС 108975P. 5 тарифний розряд, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_8 . Укласти з прапорщиком ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України, з 04 липня 2017 року на три роки. Вважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою, з 04 липня 2017 року. Календарна вислуга років станом на 04 липня 2017 року складає: 11 років 11 місяців 22 дні.

Відповідно до витягу з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 13.04.2022 №279-ОС призупинено військову службу знято з усіх видів грошового забезпечення та зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б), з 11.04.2022, згідно пунктів 48-1, 48-2, пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава: ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

Постановою відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 25.09.2023 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення.

Сторонами не заперечується той факт, що позивач повідомив (усно, за допомогою засобів телефонного зв`язку) відповідача, що стосовно нього 25.09.2023 винесена постанова про закриття кримінального провадження.

Відповідач запитом від 07.10.2023 №12/7241-23 просив Старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську надати інформацію про закриття кримінального провадження за ч.4 ст. 408 КК України відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 та чи не оскаржена постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року прокурором в порядку ст. 303, 304 КПК України.

19.10.2023 позивач звернувся з заявою №П-16994 на ім`я Голови Державної прикордонної служби України щодо не поновлення його відповідачем на службі.

На запит ІНФОРМАЦІЯ_10 №12/7584-23-Вих від 22.10.2023 «Про надання інформації» відповідачем надано відповідь №32/7768-23-Вих від 26.10.2023, в якій зазначено, що постанова про закриття кримінального провадження відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 від Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську до прикордонного загону не надходила. Разом з тим, майстер-сержант ОСОБА_1 звернувся до відділу кадрів з наданням постанови слідчого від 25.09.2023 про закриття відносно нього кримінального провадження за ч.4 ст.408 КК України. Встановленим порядком було опрацьовано та направлено запит до Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ щодо надання інформації про оскарження або набрання законної сили постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження, що додається. Станом на 26.10.2023 інформація про закриття кримінального провадження відносно майстер-сержанта ОСОБА_1 чи оскарження постанови про закриття кримінального провадження від Другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Краматорськ в загоні відсутня.

Офіс генерального прокурора України надіслав відповідачу лист від 29.01.2024 №11/2/1-91Вих24, в якому зазначено, що моніторингом відомостей, які містяться y Єдиному реєстрі досудових розслідувань установлено, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Краматорську, за процесуального керівництва прокурорів Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України. У вказаному кримінальному провадженні 25.09.2023 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. З метою вирішення інших питань, викладених у зверненні, його направлено до Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. Про результати розгляду буде повідомлено керівництвом цієї прокуратури.

08.02.2024 за № 13-02-2450/24-кр ТУ ДБР у м. Краматорську направило до ІНФОРМАЦІЯ_10 лист, в якому повідомило на запит № 08/983-24-Вих від 29.01.2024, що 25.09.2023 старшим слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_2 у кримінальному проваджені № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, прийнято рішення щодо закриття вказаного провадження та прокурором станом на 01.02.2024 постанова не скасовувалось.

Вищевказаний лист ІНФОРМАЦІЯ_11 за №08/1414-24-Вих від 10.02.2024 направило до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16.02.2024 №121-ОС вважати таким, що прибув та приступив до виконання військової служби майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання штатна займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б)), з 16 лютого 2024 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 16.02.2024 №121-ОС продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців майстер-сержанту ОСОБА_1 (П-039373), який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання штатна займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б)), з 11 квітня 2022 року по 16 лютого 2024 року. Зарахувати на всі види забезпечення з 16 лютого 2024 року. Період з 11 квітня 2022 року по 15 лютого 2024 року зарахувати до строку військової служби, та строку контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, вислуги у військовому званні та вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. Вислуга років станом на 16 лютого 2024 року становить: календарна: 18 років 02 місяці 04 дні; пільгова: 14 років 09 місяців 08 днів; всього: 32 роки 11 місяців 12 днів. Продовжити строк дії контракту понад встановлені строки з 04 липня 2022 року на період дії воєнного стану.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 20.02.2024 №128-ОС призначено майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), інспектором прикордонної служби 1 категорії старшим розвідником другої групи розвідки розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування, який перебуває у розпорядженні начальника прикордонного загону (остання займана посада інспектор прикордонної служби 1 категорії інструктор кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б)), згідно з підпунктом 5 пункту 93 Положення (на рівну посаду для більш доцільного використання за напрямом підготовки або спеціальністю).

На звернення позивача щодо виплати грошового забезпечення відповідачем надано відповідь від 27.04.2024 №09/П-642/672, в якій зазначено, що ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії помічника гранатометника третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави третього відділу прикордонної служби (тип С) другої прикордонної комендатури швидкого реагування наказом по прикордонному загону від 20.02.2024 №128-ОС «Про особовий склад». Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18.03.2024 за №212-ОС «Про особовий склад» 19.04.2024 здійснено нарахування та виплату належного грошового забезпечення за період з 20.02.2024 по 30.04.2024.

24.04.2024 позивач звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 з рапортом, в якому просив повідомити причини не нарахування недоотриманого грошового забезпечення за час необґрунтованого призупинення військової служби, з моменту продовження військової служби.

Відповідачем надано відповідь від 08.05.2024 №03.4/23986/24, в якій зазначено, що ОСОБА_1 було призупинено військову службу на підставі внесення відомостей до ЄРДР №0000176 від 11.04.2022, що повністю узгоджується з вимогами ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідно необґрунтованого призупинення військової служби з боку загону не відбулось. Таким чином, правові підстави для нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 відсутні. Постановою про закриття кримінального провадження від 25.09.2023, на підставі пункту 2 частини 1 статті 284 КПК України, закрито кримінальне провадження, відповідно підстави, які зумовили призупинення військової служби відсутні. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 продовжена військова служба та дія контракту і поновлено на всіх видах забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 від 01.07.2024 №597-ОС виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373) інспектора прикордонної служби 1 категорії старшого розвідника другої групи розвідки розвідувальної прикордонної застави другої прикордонної комендатури швидкого реагування, який наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 19 червня 2024 року № 1073-OC зарахований в розпорядження начальника НОМЕР_2 прикордонного загону та вибуває для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_2 , з 02 липня 2024 року.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено: кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, та на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону України від 03.04.2003 №661-IV «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Відповідно до частини другої третьої статті 9 Закону України від 20.11.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року №558, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 липня 2018 року за №854/32306, затверджена Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - Інструкція № 558), застосовується судом в редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 2 Розділу I Інструкції №558 визначено, що у цій Інструкції термін «грошове забезпечення» означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

Місячне грошове забезпечення складається із: основних видів грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням); щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія).

Грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату (пункт 3 Розділу I Інструкції №558).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби встановлено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до абзаців 1-4 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Абзацами 8-9 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Таким чином, вказаною нормою закону встановлено вичерпний перелік військовослужбовців, яким може бути припинено виплату грошового забезпечення у зв`язку з внесенням відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13 квітня 2022 року № 279-ОС призупинено військову службу знято з усіх видів грошового забезпечення та зараховано у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-039373), звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії інструктора кінологічного відділення ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б), з 11.04.2022, згідно пунктів 48-1, 48-2, пункту 127 підпункту 8 Положення. Підстава: ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 Луганською спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 ККУ.

В подальшому, постановою про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року старший слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську Костюков О.А., розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, постановив - Кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину.

Як свідчать матеріали справи, дана постанова про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року не оскаржувалась прокурором.

Згідно наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад» на підставі постанови про закриття кримінального провадження від 25 вересня 2023 року, відповіді територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську від 08.02.2024 №13-02-2450/24-кр, листа офісу Генерального прокурора від 29 січня 2024 року№11/2/1-91 Вих-24 позивачу продовжено військову службу та дію контракту, поновлено пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Разом з цим, як вже зазначав суд раніше, абзацами 8-9 частини другої статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Відповідно до пункту 48-7 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України (затвердженого Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009) для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжуються.

У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги і соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Продовження військової служби та дії контракту з військовослужбовцями, зазначеними у цьому пункті, здійснюється наказами по особовому складу посадових осіб, зазначених у пункті 89 цього Положення.

Згідно довідки відповідача №377 від 14.06.2024 про види грошового забезпечення, що нараховані ОСОБА_1 за період з 14.04.2022 по 16.02.2024, архівної відомості за 2022,2024 роки судом встановлено, що позивачу грошове забезпечення за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 не нараховувалась та не виплачувалось.

Отже, матеріалами справи підтверджено факт невиплати відповідачем грошового забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби за період з 14.04.2022 по 16.02.2024 після винесення наказу начальника загону від 16.02.2024 №121-ОС «Про особовий склад».

Враховуючи той факт, що кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000176 від 11.04.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях ОСОБА_1 складу кримінального злочину, у такому разі позивачу має бути виплачено грошове забезпечення за спірний період.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді визнання протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2024 №4/23986/24-Вн, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його

ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім та необхідним.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати недоотриманого грошового забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024, отже відновленням порушеного права позивача є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 видати наказ про виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану ОСОБА_1 за час призупинення військової служби, в період з 14.04.2022 по 01.02.2023, суд зазначає наступне.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням 28 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України видав Постанову № 168, пунктом 1 якої постановив: «Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил […] виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників)».

У подальшому постановою Уряду від 20 січня 2023 року №43 пункт 2-1 викладено в новій редакції, а саме установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За своєю правовою природою додаткова винагорода, запроваджена Постановою № 168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку законодавець відніс до категорії винагород, виплату якої запроваджено під час дії воєнного стану, її розмір (в залежності від дії у часі редакції Постанови №168) не є сталим, вона виплачується в залежності від певних факторів.

Отже додаткова винагорода входить до переліку складових грошового забезпечення військовослужбовців як додатковий вид грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Конституція України, таким чином, надає громадянам право безпосередньо звертатися до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд вважає за необхідне підкреслити, що гарантоване статтею 55 Конституції України право на захист можливе лише у разі його порушення, тому логічною вимогою при захисті такого права є обґрунтування такого порушення. Отже, порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право конкретизоване у законах України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини першої статті 6 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року 18-рп/2004 щодо порушеного права, за захистом якого особа може звертатися до суду, то це поняття, яке вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття охоронюваний законом інтерес. Щодо останнього, то в тому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Конституційний Суд України у рішенні 19-рп/2011 від 14.12.2011, зокрема, зазначив: Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Тобто, Конституційний Суд України визначив залежність виникнення права особи на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, виключно із існуванням порушення, створенням перешкод для реалізації конкретних прав і свобод такої особи. Наведене підтверджується також положеннями частин третьої-п`ятої статті 55 Конституції України, у яких чітко вказано про захист своїх прав і свобод.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, у яких відповідач реалізує владні управлінські функції стосовно заявника. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 18.06.2018 у справі 800/587/17.

Також, Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 по справі 522/3665/17 (провадження К/9901/38991/18) констатував, що з огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень. Також, Верховний Суд встановив, що в контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду.

Враховуючи той факт, що наразі відповідач взагалі не визнавав за позивачем право на отримання грошового забезпечення за спірний період і тільки за даним рішенням, у разі набрання його законної сили, буде вирішено питання щодо його нарахування та виплати позивачу, тому передбачити, які саме складові грошового забезпечення не будуть враховані відповідачем при виконанні рішення суду, неможливо.

Рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а відновленню підлягають лише порушені права, свободи та інтереси громадянина.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про те, що наразі ця вимога є передчасною, а тому у її задоволенні слід відмовити.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

З урахуванням зазначеного, суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вони не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Питання про розподіл судових витрат по сплаті судовим збором судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений, інших витрат не заявлено.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Костюка Івана Володимировича в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання протиправною відмову, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 недоотриманого грошового забезпечення за час призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 за час призупинення військової служби в період з 14.04.2022 по 16.02.2024.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова