Справа № 380/10793/24
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 рокусправа № 380/10793/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої - судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничовидобувна компанія «СДК» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничовидобувна компанія «СДК» (, 81600, Львівська обл., Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, буд. 4, далі - ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК», позивач) до Головного управління ДПС у м. Києві (, 04116 м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, далі - ГУ ДПС у м. Києві, відповідач 1), Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 655; м. Київ, Львівська площа, буд. 8, - далі ДРС України, відповідач 2), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстр податкових накладних податкову накладну №187 від 29.12.2023, яка подана ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним було зареєстровано податкову накладну №187 від 29.12.2023 на суму 10000 грн., у т.ч. ПДВ: 1666,67 грн. Однак, реєстрацію зазначеної податкової накладної було зупинено з таких підстав: п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Відповідачем 1 запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. 26.01.2024 на адресу податкового органу позивачем направлено повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено, у якому викладено додаткові пояснення та надані на розгляд ГУ ДПС у м. Києві необхідні документи, у тому числі договір оренди приміщення, акт наданих послуг №67 від 29.12.2023, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Незважаючи на це, відповідачем 1 прийнято рішення №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023. Підставою для відмови податкової накладної вказано надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Позивач в адміністративному порядку звернувся зі скаргою на рішення №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023, за результатами якої податковим органом прийнято рішення №10246/40642762/2 від 21.02.2024 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підставами для залишення скарги без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної без змін є ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти прийняття-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних, ненадання платником податків копій розрахункових документів банківських виписок з особових рахунків. Позивач вважає, що такі дії (рішення) відповідачів щодо відмови в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є безпідставними та незаконними.

Ухвалою від 27.05.2024 суддя залишила позовну заяву без руху.

06.06.2024 позивач подав клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 11.06.2024 суддя відкрила провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

Відповідач 1 позову не визнав. Вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, тому подав відзив на позовну заяву (вх. №52214 від 10.07.2024). Зазначає, що за рішеннями комісії ГУ ДПС у м. Києві відмовлено у реєстрації податкової накладної з підстав для надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Комісія на момент прийняття оскаржуваного рішення керувалась положеннями Конституції України, Податкового кодексу України, вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 12.12.2019 №520. Відповідач 1 звертає увагу суду, зокрема щодо документального підтвердження позивачем показників спірних податкових накладних та надання необхідних документів саме комісії ГУ ДПС у м. Києві для прийняття рішення про реєстрацію спірної накладної. Вказує, що комісією ГУ ДПС у м. Києві, в ході опрацювання документів, надісланого повідомлення встановлено, що ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» виписано податкову накладну, однак, надано копії документів, складених із порушенням законодавства. Просить суд звернути на це увагу, та визнати додані докази до позовної заяви неналежними. Також відповідач 1 наголошує на тому, що позивачем в підтвердження господарської операції надано виключно шаблонні документи, які фіксують здійснення господарської операції. Проте, платником податків не надано жодного документу, які прийнято складати в умовах сучасного ділового обороту та які відображають зміст, обсяг господарської операції, час та місце здійснення, тощо без складання яких неможливе її здійснення, зокрема: заявки на товари/послуги, рахунки фактури, специфікації, прайси на товари/послуги, сертифікати, тощо. Додатково звертає увагу, що обов`язок надати весь пакет документів для підтвердження реальності здійснення господарської операції покладається на позивача. Зазначає, що якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. Наявність належно оформлених первинних документів є обов`язковою ознакою господарської операції, однак не єдиною. По своїй правовій суті господарська операція є операція, яка змінює зміст активів платника податку, а первинні документи лише підтверджують факт її проведення. Основною первинною ознакою господарської операції є її реальність, а наявність первинних документів є вторинною, похідною ознакою. Належне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами не свідчить про безумовну їх відповідність самому змісту операції. Правові наслідки створює сама господарська операція, а не первинні документи. Відповідачем 1 не було отримано достатніх доказів для визнання реальності господарської операції, тому були прийняті відповідні рішення, щодо відмови у реєстрації податкової накладної, що відповідають чинному законодавству. Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну, то відповідач 1 вважає, що зобов`язання судом суб`єкта прийняття рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач 2 позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (вх. №52214 від 10.07.2024). Вважає, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства. Відповідач 2 зазначає, що діяв у межах та у спосіб, визначений Податковим кодексом України. Позивачем не було дотримано вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, щодо надання контролюючому органу платником податків письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, реєстрацію якої зупинено, надання платником податку копій документів, тому спірне рішення комісії ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства. Відповідач 2 додатково звертає увагу на те, що зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручання в дискреційні повноваження адміністративного органу. Також відповідач 2 повністю погоджується з позицією відповідача 1 та просить суд у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки відсутні обґрунтовані клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Суд, встановив, що ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» створене 08.07.2016, , є платником податку на прибуток на загальних підставах, платником ПДВ з 01.09.2016, індивідуальний податковий номер .

Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням (код КВЕД: 46.73). До інших видів діяльності ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» відносяться:

Вантажний автомобільний транспорт (код КВЕД: 49.41);

Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД: 68.20);

Надання в оренду вантажних автомобілів (код КВЕД: 77.12);

Надання в оренду будівельних машин і устаткування (код КВЕД: 77.32).

Статутний капітал підприємства становить 44600000 гривень.

Штатна чисельність працівників станом на 01.12.2023 складає 44 працівника.

У своїй господарській діяльності ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» використовує належну йому на праві власності адміністративну будівлю (зокрема шляхом здавання окремих приміщень у найм за договорами оренди) за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, 4, загальною площею 517,4 кв.м., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У свою чергу позивачем укладений з ПП «С-БУД-Д» () договір оренди приміщень № 2 від 02.01.2023.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору оренди ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» передає у строкове платне користування, а ПП «С-БУД-Д» приймає у користування приміщення № 4 загальною площею 32,2 кв.м., яке знаходиться в будинку, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Миколаїв, вул. Володимира Великого 4.

Приміщення передається в користування орендарю за актом прийняття-передачі протягом 1 (одного) дня з моменту підписання сторонами договору.

Згідно п. 2.1. договору оренди за користування приміщенням ПП «С-БУД-Д» сплачує ТОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» орендну плату у розмірі 10000 (десять тисяч) грн., в тому числі ПДВ, за один місяць оренди.

Пунктом 2.2. договору оренди передбачено, що орендна плата сплачується готівковому або безготівковому порядку в кінці кожного місяця з дати підписання акту приймання-передачі.

На виконання умов договору оренди позивачем та ПП «С-БУД-Д» підписаний акт з надання послуг щодо оренди приміщення № 67 від 29.12.2023 на суму 10000 грн., у т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

29.12.2023 ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» подало на реєстрацію податкову накладну № 187 від 29.12.2023 на суму 10000 грн., у т.ч. ПДВ 1666,67 грн.

Однак, квитанцією від 09.01.2024 реєстрацію зазначеної податкової накладної було зупинено з таких підстав: податкова накладна складена та подана платником податку, який відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (Додаток 1 Порядку).

Податковим органом запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

26.01.2024 на адресу податкового органу направлено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, у якому позивачем викладено додаткові пояснення та надані на розгляд ГУ ДПС у м. Києві необхідні документи, у тому числі договір оренди приміщення, акт наданих послуг № 67 від 29.12.2023 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тощо.

Незважаючи на це ГУ ДПС у м. Києві прийнято Рішення №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023. Підставою для відмови податкової накладної вказано надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація - первинні документи щодо придбання/постачання товарів/послуг не надана.

Позивач оскаржив в адміністративному порядку прийняте рішення.

За результатами розгляду скарги, податковим органом прийнято рішення №10246/40642762/2 від 21.02.2024 про залишення скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Підставами для залишення скарги без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної без змін зазначені такі: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типи форм та галузевої специфіки, накладних, ненадання платником податків розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернувся з позовом до суду.

При вирішенні спору, суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України.

Згідно з пунктом 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку зокрема з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за вимогою.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податк зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань (пункт 201.7 статті 201 ПК України).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 ст. 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019, яка набрала чинності 01.02.2020 року (далі за текстом - Порядок №1165)

Пунктами 5, 6 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/ розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної /розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

За результатами перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12.12.2019 № 520 (пункт 11 Порядку 1165).

Як встановлено судом, відповідно до отриманої позивачем квитанції від 09.01.2024 реєстрацію податкової накладної № 187 від 29.12.2023 зупинено у зв`язку з тим, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Перелік критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість наведений в Додатку 1 до Порядку № 1165.

У відповідності до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, підставою для віднесення платника податку до групи ризикових є наявність у контролюючих органах податкової інформації, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризики здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній / розрахунку коригування.

Суд зауважує, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, у відповідних полях рішення зазначається детальна інформація за якою встановлено відповідність критеріям ризиковості платника податку, тип операції (придбання/постачання), період здійснення господарської операції, код згідно з УКТЗЕД/ДКПП/умовним кодом товару, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції. Контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить підтвердити платнику податків у своїх поясненнях.

Натомість, зі змісту надісланої контролюючим органом квитанції випливає те, що позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній/розрахунку коригування для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та загальне посилання на пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Тобто із наведеного слідує, що квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023 не відповідає вимогам, встановленим пунктом 11 Порядку №1165.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 520).

Відповідно до пунктів 2-4 Порядку №520 рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Разом із тим, п. 5 Порядку № 520 містить вичерпний перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

Судом встановлено, що підставою для прийняття комісією оскаржуваного рішення від 01.02.2024 року №10246/40642762/2 про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є надання платником податку копій документів складених/оформлених із порушенням законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем подано податковому органу повідомлення від 26.01.2024 вих. №36 з про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Надані позивачем пояснення повною мірою підтверджують здійснення ним господарської операції за податковою накладною №187 від 29.12.2023.

Разом з тим, під час прийняття оспорюваного рішення контролюючий орган надав загальну вказівку на наявність порушень в наданих платником податку документах, без конкретизації змісту та суті таких порушень , без вказівки на вимоги законодавства, які були порушені при складанні документів, та без вказівки на перелік документів, яких не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію відповідної податкової накладної №187 від 29.12.2023.

Суд звертає увагу на те, що у випадку загальної вказівки необхідності подати документи без конкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів є підставою для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у подібних правовідносинах в постановах від 18.06.2019 у справі № 0740/804/18, від 05.08.2021 справі 816/2222/18.

Справедливо зазначити, що відповідач-1 після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів або їх невідповідності чинному законодавству України для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не надав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, зокрема таке: можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Між тим, кожна господарська операція має свою специфіку і в ході її здійснення складається певний пакет документів, визначений умовами договору, законодавством.

Як вбачається з оскаржуваних рішень підставою для відмови податковим органом позивачу у реєстрації податкової накладної є надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.

Проте форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі. податкових накладних, визначена додатком до Порядку Nє520, передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі через ненадання/ надання, складених із порушенням, копій документів, такі документи повинні бути конкретизовано зазначені в графі «Додаткова інформація».

Всупереч цьому, в оскаржених рішеннях міститься лише загальний перелік документів, передбачений формою такого рішення, без зазначення тих документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем надані із порушенням їх складання.

Контролюючим органом не сформовано конкретних вимог необхідності подання вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, не зазначено які порушення допустив позивач при складенні первинних документів, не вказав, які вимоги чинного законодавства були порушені при оформленні наданих позивачем документів для складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та яких ще документів не вистачає для прийняття рішення про реєстр податкової накладної.

Таким чином, контролюючий орган обмежився формальним підходом до виконання своїх обов`язків, не дослідивши первинні документи підприємства за спірними документами.

Суд наголошує, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

А от недотримання органами ДПС принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у ДПС виникає можливість прояву нічим необмеженої дискреції.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності. Правову позицію Верховного Суду з цього питання, викладено в постанові від 18.02.2020 у справі № 360/1776/19, згідно з якою здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України.

Наслідком таких дій та недотримання податковим органом законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення Головного управління ДПС у м. Києві №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023 не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, оскільки винесене контролюючим органом рішення не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, тому є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача 2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №187 29.12.2023, яка подана ТзОВ «Гірничовидобувна компанія «СДК» суд зазначає таке:

Відповідно до вимог пп. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних є іншим.

Згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДПС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, є повноваженням ДПС України.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, надані позивачем документи складені з дотриманням вимог законодавства та були достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Суд вважає помилковим твердження відповідачів про наявність у ДПС дискреційних повноважень щодо реєстрації зазначених ПН та передчасність вимоги про зобов`язання їх реєстрації, оскільки зміст дискреційних повноважень передбачає законність будь-якого із можливих рішень суб`єкта владних повноважень, прийнятого ним у певній ситуації, а судом встановлено протиправність рішень ГУ ДПС у м. Києві №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023.

Відтак, беручи до уваги вимоги КАС України щодо ефективності способу захисту порушеного права, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, подані позивачем податкові накладні №1 05.02.2024, датою їх первинного подання на реєстрацію.

Висновки суду у цій справі узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 02.04.2019 у справі № 822/1878/18 та від 18.07.2019 у справі №1740/2004/18.

Відтак, покладання на ДПС України обов`язку зареєструвати податкову накладну не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки діям та рішенням Державної податкової служби України оцінка судом не надавалася, сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. належить стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві, бо саме рішення цього суб`єкта владних повноважень визнано судом протиправним.

Керуючись ст.ст. 2, 6-9, 19-20, 22, 25-26, 72, 77, 90, 139, 143, 241-246, 255, 257-258, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) №10484416/40642762 від 01.02.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної №187 від 29.12.2023, складеної товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничовидобувна компанія «СДК».

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстр податкових накладних податкову накладну №187 від 29.12.2023, яка подана товариством з обмеженою відповідальністю «Гірничовидобувна компанія «СДК» (81600, Львівська обл., Стрийський р-н., м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, 4; ) датою її надіслання на реєстрацію.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничовидобувна компанія «СДК» (81600, Львівська обл., Стрийський р-н., м. Миколаїв, вул. Володимира Великого, 4; ) сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень рівно.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 10.12.2024.

СуддяПотабенко Варвара Анатоліївна