Справа № 140/10889/24
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відстроченні виконання судового рішення

10 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/10889/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Шепелюка В.Л., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Старовижівського сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у цій справі позов задоволено частково: визнано протиправними дії Старовижівського сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області щодо відмови у видачі ОСОБА_3 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; зобов`язати Старовижівський сектор Управління Державної міграційної служби України у Волинській області оформити та видати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року №2503-ХІІ; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02 грудня 2024 року до суду надійшла заява представника Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про відстрочення виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2024 року у справі №140/10889/24 (а.с.37-38). Заява мотивована тим, що на цей час виконання судового рішення ускладнюється у зв`язку введенням в Україні правового режиму воєнного стану. Наказом Державної міграційної служби України від 16 лютого 2022 року №25 Про внесення змін до Інструкції про порядок замовлення, закупівлі, постачання, обліку, зберігання, знищення та списання бланків документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, а також документів осіб, які звернулися за захистом в Україні передбачено централізоване зберігання бланків, а в нинішніх умовах відсутня можливість забезпечити їх доставку до територіальних підрозділів. Вказані обставини, на переконання заявника, зумовлюють необхідність відстрочити виконання рішення суду строком на один місяць після завершення воєнного стану в Україні.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року заяву призначено до судового розгляду на 14:30 10 грудня 2024 року.

У письмових поясненнях представник позивача (стягувача) заперечив щодо задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду від 20 листопада 2024 року. Зазначив, що в умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другої статті 64 Конституції України (а.с.57).

В судове засідання учасники справи не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, тому з урахуванням вимог частини четвертої статті 229, частини другої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) та клопотання представника заявника від 04 грудня 2024 року про розгляд справи без його участі (а.с.48), розгляд вказаної заяви проведено судом в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заява про відстрочення виконання рішення суду задоволенню не підлягає з таких мотивів та підстав.

Частиною першою статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (частина третя статті 378 КАС України).

Частиною четвертою статті 378 КАС України обумовлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частини п`ятої статті 378 КАС України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Отже, інститут відстрочення виконання рішення суду спрямований на забезпечення виконання судового рішення протягом певних визначених проміжків часу у разі наявності виняткових обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами. Обов`язок доказування таких обставин покладається на заявника (боржника).

Обґрунтовуючи заяву про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, заявник покликається на введення в Україні воєнного стану із 05 годин 30 хвилин 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні (затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ), який неодноразово було продовжено.

Востаннє Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року №740/2024 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні (затверджено Законом України від 29 жовтня 2024 року №4024-IX), яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб (тобто до 08 лютого 2025 року).

Згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі Закон №389-VIII) правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

За приписами частини першої статті 21 Закону України від 20 листопада 2012 року №5492-VI Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Пунктом 1 Положення №2503-ХІІ передбачено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт є дійсним для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Отже, обмеження прав і свобод громадян в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та Закону №389-VIII та жодними нормативно-правовими актами не передбачено обмежень у праві отримати паспорт громадянина України, який є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Тому запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для обмеження права позивача на отримання документа, що посвідчує особу паспорта громадянина України у формі книжечки, право на отримання якого встановлене рішенням суду.

Крім того, заявником не надано жодних доказів на підтвердження обставини неможливості забезпечення доставки бланків паспортів громадянина України до територіальних підрозділів ДМС та, як наслідок, неможливості виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного суд дійшов переконання, що обставини, на які посилається заявник для відстрочення виконання згаданого судового рішення, не є об`єктивно непереборними, не вказують про істотність ускладнення чи неможливість виконання судового рішення, а тому в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 378 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про відстрочення виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Старовижівського сектору Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. Л. Шепелюк