Справа № 185/10661/24
Суддя: Янжула С. А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/0186/7/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року року м.Шахтарське.

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області - Янжула С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін - в письмовому провадженні, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

29 жовтня 2024 року в провадження Першотравенського міського суду Дніпропетровської області надійшла справа за ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, подана 26 вересня 2024 року через підсистему "Електронний суд" до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області представником позивача - адвокатом Глєбовим Г.В.

Виклад обставин та зміст позовних вимог, з якими звертається позивач.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, 02 вересня 2024 року постановою ПР №366 його притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень за те, що він не оновив свої облікові дані, чим порушив пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток №2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року та ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Вважає вказану постанову такою, що підлягає скасуванню, оскільки у постанові вказано, що його вина полягає в тому, що він не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані. Цей обов`язок передбачений нормою ч.10 ст.1 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу", яка набула чинності 18 травня 2024 року, тобто до 17 липня 2024 року він повинен був уточнити свої дані безпосередньо в ТЦК, ЦНАП або ж за допомогою електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста. В травні 2024 року він декілька разів приходив до відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , але через великі черги не мав змоги оновити свої дані, надалі він хворів, вилікувався 28 червня 2024 року. 01 та 02 липня приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не зміг оновити дані через великі черги, 02 липня 2024 року через "Укрпошту" направив відповідачу заяву про надання відстрочки з додатками, оскільки є особою з інвалідністю. Протягом тижня він двічі намагався оновити свої дані через ЦНАП, але не зміг цього зробити не з своєї вини: не працювала система, вимикалося світло, не працювали через повітряні тривоги. 05 липня 2024 року отримав повідомлення, що відповідач отримав його документи із заявою про відстрочку. Через електронний кабінет призовника не оновив дані через те, що у нього відсутні навички та можливості роботи з електронними програмами та застосунками.

Указ Президента України про оголошення мобілізації набрав чинності ще 24 лютого 2022 року, а тому встановлений у законі строк сплив ще 25 квітня 2022 року. Хоча норма ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" набула чинності тільки 18 травня 2024 року. Відповідно до примітки ст.210 КУпАП, положення статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. При цьому, будучи органом ведення Єдиного державного реєстру не вчинив передбачені законом заходи для самостійної актуалізації військово-облікових даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. У справі відсутні будь-які докази, а обов`язок щодо доказування покладається на відповідача. 29 серпня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно нього. Протокол було складено у відсутність позивача на підставі раніше поданої заяви позивачем про відстрочку від мобілізації, копія протоколу під час складання позивачу не надавалася. Розгляд справи призначено на 02 вересня 2024 року о 10:30 годині, позивач прийшов на призначену дату, але йому повідомили, що начальник відділу ТЦК в цей день відсутній, тому розгляд справи не відбудеться. Нову дату не повідомили. 08 вересня 2024 року позивач знову прийшов до ТЦК аби надати свої заперечення на протокол та дізнатися про дату розгляду справи. Працівник ТЦК повідомив, що нову дату не призначали. При цьому, оскаржувану постанову відповідач прийняв заднім числом у відсутність позивача - 02 вересня 2024 року, не надавши можливості скористатися своїми правами, надати пояснення, заперечення, тощо.

Постанова була складена 02 вересня 2024 року, копію постанови позивач отримав 17 вересня 2024 року, про що зазначено в оскаржуваній постанові, 26 вересня 2024 року звернувся з позовом до суду, таким чином про постанову дізнався 17 вересня 2024 року і в десятиденний строк звернувся з позовом, що є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Просить суд поновити строк звернення до суду з даним позовом, скасувати постанову ПР №366 від 02 вересня 2024 року, а провадження в справі закрити, стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі.

Позиція відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року було відкрито провадження в справі та надано відповідачу строк до 22 листопада 2024 року на подання відзиву на позовну заяву, крім того, витребувано у відповідача справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.3 ст.210 КупАП, однак відповідач вимоги ухали суду не виконав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвала суду направлена на офіційну адресу електронної пошти відповідача та доставлено до його електронного кабінету 12 листопада 2024 року о 18:20:07.

Відповідно ч.5 ст.262 КАС України розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, клопотання будь-якої зі сторін про інше - відсутнє.

Обставини справи, що встановлені судом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, основним завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

29 серпня 2024 року складено протокол ПР №366 відносно ОСОБА_1 по ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно копії постанови по справі про адміністративне правопорушення ПР №366 від 02 вересня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивача - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень. Згідно фабули постанови: 29 серпня 2024 року об 11:00 годині прибув ОСОБА_1 для подачі заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Під час перевірки облікових даних у єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних встановлено, що ОСОБА_1 не оновив свої військово-облікові дані, чим порушив пп.10-1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додаток 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року та ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Вважаючи протиправною зазначену постанову, позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною 10 ст.1 Закону України №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 передбачено, що резервісти та військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

Вказана норма Закону набула чинності 18 травня 2024 року.

Таким чином, в строк до 17 липня 2024 року резервісти та військовозобов`язані зобов`язані були уточнити свої облікові дані (адресу місця проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані) через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або місцезнаходження чи відповідному підрозділі розвідувальних органів України, Центральному управлінні або регіональному органі СБУ.

ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказів зворотного суду не надано. В строк до 17 липня 2024 року позивач повинен був уточнити свої облікові дані у спосіб, передбачений Законом, однак цей обов`язок ним виконано не було. Як на причини, з яких він не уточнив свої облікові дані, позивач посилається на те, що хворів, що були великі черги, вимкнення світла, повітряні тривоги, не працювали відповідні комунікаційні системи в ЦНАП, що він не вміє користуватися електронними програмами та застосунками. Суд зважає на те, що позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи, тому, за станом здоров`я міг мати певні труднощі задля вчасного оновлення своїх облікових даних, однак вказаним Законом всі резервісти та військовозобов`язані поставлені в рівні умови та всім надано строк у 60 днів для оновлення своїх даних, запропоновано три способи для цього. Доказів того, що позивач хворів, приходив до ТЦК, ЦНАП, чекав у чергах, але з причин, що не залежали від нього не міг оновити дані, суду не надано.

Між тим, частина третя статті 210 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період. Вказана стаття містить примітку, а саме: положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів" № 1357-IX від 30 березня 2021 року, Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до пункту 1 статті 5 Закону, Держателем Реєстру є Міністерство оборони України (далі - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (далі - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.

Відповідно до пункту 3 статті 5 Закону, Адміністратор Реєстру обробляє відомості про призовників, військовозобов`язаних та резервістів від імені держателя Реєстру. Для цього із складу підпорядкованих йому органів визначаються органи адміністрування Реєстру та органи ведення Реєстру.

Відповідно до пункту 5 статті 5, органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 13 пункту 3 Закону до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Суду не надано доказів того, що відповідач не мав можливості отримати з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, або вживав такі заходи.

Крім того, відповідно до ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як зазначалося вище, відповідно до ч.2 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст.210 КУпАП протоколи про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 1 ст.277 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Згідно статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17 та від 06 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури.

Наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року у справі №05/7145/16-а, від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а, від 31 березня 2021 року у справі №676/752/17 та від 25 травня 2022 року у справі №465/5145/16-а.

З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ПР №366 відносно ОСОБА_1 по ч.3 ст.210 КУпАП складено 29 серпня 2024 року.

В ньому зазначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10:30 годині 02 вересня 2024 року у кабінеті №110 будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованому в АДРЕСА_1 . Підпис позивача про отримання примірника протоколу, про ознайомлення з часом, датою та місцем розгляду справи, у протоколі відсутній.

Крім того, як вбачається з постанови ПР №366 від 02 вересня 2024 року про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , розгляд справи відбувся 02 вересня 2024 року о 10:00 годині, тобто раніше, ніж зазначено в протоколі. У вступній частині постанови вказується, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.210 КУпАП, в описовій - ч.3 ст.210 КУпАП. Зазначено, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на розгляд справи не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений під підпис, про що свідчить його підпис в протоколі. Однак це твердження спростовується протоколом ПР №366, який підпису ОСОБА_1 не містить, доказів того, що ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про час, дату та місце розгляду справи відносно нього, не надано.

Таким чином, судом встановлено, що позивача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що є порушенням прав останнього.

Оскаржувану постанову позивач отримав 17 вересня 2024 року, про що міститься його підпис в постанові, до суду звернувся з позовом 26 вересня 2024 року, строк звернення до суду позивачу поновлений ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2024 року.

У статті 280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Тобто, саме відповідач - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, був зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

На підтвердження заперечень проти позову та спростування позовних вимог відповідачем у встановлені судом строки не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували обставини викладені у постанові.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що постанова серії ПР №366, датована 02 вересня 2024 року винесена відповідачем за відсутністю належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а також безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача відповідачем виконані вимоги ст.ст.254-256, 268, 277, 277-2, 280 КУпАП.

Тобто судом з достовірністю встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її скасування із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові від 18 березня 2020 року № 543/775/17 Верховний Суд дійшов висновку, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, а тому за подання позовної заяви про скасування постанови про адміністративне правопорушення належить сплачувати судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605,60 гривень.

Разом з тим, позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом сплачено судовий збір в розмірі 484,48 гривень, з огляду на те, що позовну заяву подано з використанням підсистеми "Електронний суд", тому стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, підлягає судовий збір в розмірі 484,48 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, - суддя

УХВАЛИЛА:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ПР №366 від 02 вересня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 по ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 484 (чотирьохста вісімдесяти чотирьох) гривень 48 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.А.Янжула.

Повний текст рішення суду виготовлений 11 грудня 2024 року.