Справа № 289/2192/24
Суддя: Мельник О. В.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/23/24
Справа №289/2192/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Мельника О.В., за участю секретаря судового засідання Писаренко К.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації/місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Житомирській області (10008, Житомирська область, місто Житомир, вул. Старий бульвар, будинок 5/37) про скасування постанови по справі про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі. В обґрунтування позову зазначив наступне.

23 жовтня 2024 року поліцейським ВП №3 (м.Радомишль) Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітаном поліції Коваль С.В. винесено відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕНА № 3325960 від 23.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.121 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. У постанові Відповідач стверджує, що Позивачем порушено п.п. 2.3 «в» ПДР України (керував не пристебнутим ременем безпеки).

Позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням вимог законодавства та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, Позивач стверджує, що він не порушував правил дорожнього руху. Причиною зупинки поліцейський назвав те, що Позивач був не пристебнутий ременем безпеки, однак будь-яких доказів вчинення Позивачем правопорушення інспектор поліції не надав.

Таким чином, позивач вважає, що працівниками поліції оскаржувану постанову винесено без будь-яких доказів його вини та з істотним порушенням процедури розгляду справи.Зокрема, перед розглядом справи про адміністративне правопорушення позивачу інспектором не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 54, 55, 59, 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що є істотним порушенням прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких умов із даною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною, оскільки вона не містить доказів вчинення ним правопорушення, а позивач не порушував вимоги ПДР.

З урахуванням цих всіх обставин, позивач вважає винесену постанову не законною та просить її скасувати.

Відповідач направив на адресу суду відзив та відеодокази, відповідно до якого, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що постанова винесена в межах та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені, частиною п`ятою статті 121.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За загальним правилом, відповідно до ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення протоколу про його вчинення уповноваженою на те посадовою особою. Відповідно до ч. 3 ст. 254 КУпАП, протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно частини 5 цієї статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пункт 10 інструкції № 1395 передбачає, що Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пункт 6 IV Інструкції передбачає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або після повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Згідно зі ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно вимог Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 (із змінами і доповненнями):

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

в) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів;

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно положень ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у справі № 520/2261/19 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

З матеріалів справи та змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 3325960 від 23.10.2024 року слідує, що ОСОБА_1 23.10.2024 року о 13 год. 57 хв. в м. Радомишль, Майдан Соборний,2 керував автомобілем Опель реєстраційний номер НОМЕР_1 будучи не пристебнутим ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3.в. ПДР.

З долучених до відзиву відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (файл 4217Х300099_000099 час 17:40) і під час винесення постанови фактичні обставини не заперечував та вину визнав (час 24:10).

На спростування обставин зазначених в оскаржуваній постанові позивач доказів не надав.

За таких обставин, надані позивачем матеріали не спростовують фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення встановленого при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не свідчать про не законність оскаржуваної постанови серії ЕНА № 3325960 від 23.10.2024 року.

Крім того, з постанови серії ЕНА № 3325960 від 23.10.2024 року вбачається, що вона винесена уповноваженою на те посадовою особою органів поліції, із дотриманням вимог КУпАП і позивачем не надано доказів зворотного.

Копія постанови в цей же день була вручена позивачу та долучена до позовної заяви.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 122, 139, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про скасування постанови серії ЕНА № 3325960 від 23.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення - відмовити повністю за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр МЕЛЬНИК