Справа № 200/235/23
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
О К Р Е М А У Х В А Л А
09 грудня 2024 року Справа №200/235/23
ВСТАНОВИВ:
19.01.2023 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі Відповідач) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив суд:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.11.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу:
- відповідно до пп. «а» п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 року, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці:
- період проходження військової служби за контрактом з 19.12.2019 року - до стажу роботи на посаді заступника механіка підземної дільниці;
- час проходження служби з 04.02.2020 року по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- час проходження служби з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- час проходження служби з 04.02.2020 по 17.08.2020 року, з 17.09.2020 по 18.11.2020 року, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року протягом якого брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до п."а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 17.11.2022 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 року у справі № 200/235/23 в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, було відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/235/23 було задоволено.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 березня 2023 р. у справі № 200/235/23 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в призначенні пенсії № 86 від 24.01.2022, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 17.11.2022, з урахуванням вискоків суду викладених в цьому рішенні.

01.05.2024 року від ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, яка подана на підставі статті 383 КАС України.

Відповідно до вказаної заяви заявник просить суд:

визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.04.2024 року № 86, прийняте на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23;

зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконати Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23, з урахуванням всіх висновків суду.

Судом було винесено окрему ухвалу від 14.05.2024 року, якою було визнано протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 15.04.2024 року № 86, прийняте на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконати Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23, з урахуванням всіх висновків суду.

Установлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області 30-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для надання до суду доказів вжиття заходів направлених на усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону при виконанні судових рішень.

На виконання вказаної ухвали представником Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області було подано щодо виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

У вказаному звіті, зокрема, було зазначено, що до пільгового стажу позивача зараховано період роботи з 15.01.2008 по 22.04.2008 та період проходження військової служби з 19.12.2019 по 31.10.2022 з урахуванням кратності періодів безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, що підтверджується розрахунком стажу з електронної пенсійної справи. Таким чином, страховий стаж позивача становить 29 років 09 місяців 0 днів (з урахуванням кратності за періоди роботи а шкідливих умовах). Пільговий стаж позивача складає 16 років 05 місяців 27 днів. Звертаю увагу суду, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди роботи та військової служби.

Щодо застосування норм Закону України Про пенсійне забезпечення з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23 січня 2020 року при повторному розгляді заяви позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, зазначено наступне.

На час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ, з урахуванням Рішення № 1-р/2020, встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 для чоловіків після досягнення 50 років. Аналогічну умову досягнення пенсійного віку для чоловіків визначено статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно паспорта вік позивача станом на дату звернення до органів ПФУ становить 37 років. Таким чином, не виконується одна із основних умов, визначених законом - позивач не досягнув віку 50 років для набуття права на зниження пенсійного віку за Списком №1 на 10 років для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту а статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

З огляду на викладене вище та з урахуванням висновків постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року, окремої ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 14.05.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянуто заяву позивача від 17.11.2022 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 50 років.

З рішення про відмову у призначенні пенсії від 02.08.2024 № 86, вбачається, що вік заявника 37 років 6 місяців 12 днів. Страховий стаж особи становить 29 років 09 місяців 0 днів(з урахуванням кратності за періоди роботи а шкідливих умовах). Пільговий стаж особи складає 16 років 05 місяців 27 днів. Результати розгляду документів, доданих до заяви: - за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи. Додатковий коментар: відмовлено у призначенні пенсії відповідно до пункту статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, у зв`язку з недосягненням пенсійного віку.

З наданого розрахунку стажу форма РС-право, до пільгового стажу Позивача не зараховано період з 04.02.2020 по 17.08.2020 (Служба в період інших бойових дій (кр.3)), з 19.08.2020 по 16.09.2020 (Військова служба в особл. період), з 17.09.2020 по 18.11.2020 (Служба в період інших бойових дій (кр.3)), з 19.11.2020 по 09.12.2020 (Військова служба в особл. період), з 10.12.2020 по 16.08.2021 (Служба в період інших бойових дій (кр.3)), з 17.08.2021 по 31.10.2022 (Військова служба в особл. період), вказані періоди зараховано до страхового стажу, період роботи з 19.12.2019 по 31.12.2019 та за 18.08.2020 року взагалі не зараховано до стажу Позивача.

13.08.2024 року від ОСОБА_1 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, яка подана на підставі статті 383 КАС України.

Відповідно до вказаної заяви заявник просить суд:

визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.08.2024 року № 86, прийняте на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23;

повторно зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконати Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23, з урахуванням всіх висновків суду, зокрема при повторному розгляді заяви про призначення пенсії зарахувати до пільгового стажу на підземних роботах для призначення пенсії на пільгових умовах в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 04.02.2020 по 17.08.2020, 17.09.2020 по 18.11.2020, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року, та до пільгового стажу на підземних роботах для призначення пенсії на пільгових умовах в однократному розмірі військову службу у період з 19.12.2019 рік по 31.12.2019 рік та 18.08.2020 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Тобто, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У Рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно зі ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст. 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Відповідачем на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року та окремої ухвали суду від 14.05.2024 року було зараховано період роботи Позивача з 15.01.2008 по 22.04.2008 до пільгового стажу Передбаченого Списком №1.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23 дійшов висновку, що робота позивача відповідно до записів у трудовій книжці передбачена відповідним Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Також, зазначений факт підтверджується іншими документами, які надавались позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах.

Щодо зарахування до пільгового стажу на посаді заступника механіка підземної дільниці період проходження військової служби за контрактом з 19.12.2019 року та відповідно до пп. а п. 3 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992, на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби з 04.02.2020 по 17.08.2020, з 17.09.2020 по 18.11.2020, з 10.12.2020 по 16.08.2021 протягом якого позивач брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, суд апеляційної інстанції зробив наступні висновки.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що час проходження служби військовослужбовця, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Подібні правовідносини та норми права, які їх регулюють уже були предметом розгляду у Верховному Суді і у постановах від 5 червня 2018 року у справі N348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі N346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі N185/4140/17 (92-а/185/282/17), від 16.06.2020 у справі № 185/7049/16-а, від 31 серпня 2022 року у справі №185/6919/16-а, від 17 жовтня 2022 року у справі № 340/395/17, від 18 січня 2023 року справа № 1.380.2019.003739, від 21 березня 2023 року справа № 160/6146/19, Верховний Суд дійшов висновку, що аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Також, зокрема у постанові від 30.07.2019 у справі №346/1454/17, правовідносини в якій є аналогічними правовідносинам у справі, що розглядається, Верховний Суд дійшов наступних висновків: «…..військова служба за призовом під час мобілізації на особливий період є різновидом військової служби, яка підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії. Як встановлено судом ОСОБА_2 перебував на військовій службі з 15 травня 2015 року по 31 травня 2016 року та приймав участь в антитерористичній операції з 27 липня по 17 листопада 2015 року та з 4 грудня 2015 року по 9 березня 2016 року. Оскільки під час мобілізації ОСОБА_2 приймав участь в антитерористичній операції з 27 липня по 17 листопада 2015 року та з 4 грудня 2015 року по 9 березня 2016 року, в силу наказу Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року №530 «Про затвердження Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей» зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.»

При цьому, загальний період мобілізації підлягає зарахуванню до пільгового стажу без пільгового обчислення у кратному розмірі. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 2 квітня 2020 року у справі N185/4140/17, від 17 жовтня 2022 року справа № 340/395/17.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що наявні правові підстави для перерахунку пенсії з зарахуванням до стажу на пільгових умовах в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) періоди безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів та до пільгового період проходження військової служби за контрактом.

Періоди проходження військової служби та періоди безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а саме з 19.12.2019 року, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які були зазначені у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року.

Водночас, зі змісту оскаржуваного рішення від 02.08.2024 року № 86, яке прийняте відповідачем на виконання окремої ухвали суду від 14.05.2024 та наданого розрахунку стажу Позивача, не були враховані висновки суду, якою було зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виконати Постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23, з урахуванням всіх висновків суду.

Отже, як вбачається з доданого до оскаржуваного рішення розрахунку стажу, в супереч висновкам викладеним у постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року по справі №200/235/23 та окремій ухвалі суду від 14.05.2024 року, до пільгового стажу Позивача на підземних роботах для призначення пенсії на пільгових умовах в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці) не зараховано періоди безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 04.02.2020 по 17.08.2020, 17.09.2020 по 18.11.2020, з 10.12.2020 по 16.08.2021 року, та до пільгового стажу на підземних роботах для призначення пенсії на пільгових умовах в однократному розмірі військову службу у період з 19.12.2019 рік по 31.12.2019 рік та 18.08.2020 рік.

Таким чином, з огляду на правовий статус Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області як суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача, як громадянина України, який за наслідками судового захисту вправі очікувати на своєчасне та у повному обсязі поновлення порушених прав з боку державних органів, суд вважає, що 02.08.2024 року Головним управлінням було прийнято рішення № 86 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії всупереч постанови суду, яка набрала законної сили, адже ним не було враховано викладені у такому судовому рішенні висновки, які зазначені як у мотивувальній, так і в резолютивній частинах постанови суду апеляційної інстанції від 07 березня 2024 року по справі №200/235/23.

А саме, не зарахування до пільгового стажу Позивача періодів проходження ним військової служби та безпосередньої участі позивача у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів з 19.12.2019 року.

Суд звертає увагу, що оскільки є судове рішення, що набрало законної сили з того самого фактичного предмету спору (право позивача на пенсію за віком на пільгових умовах), рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято на виконання судового рішення не може бути розглянуто в окремому провадженні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (Справа «Горнсбі проти Греції», рішення від 19.03.1997, п.40.)

Суд зазначає, що судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду по справі №760/1899/17 від 04.05.2023 та по справі № 816/2026/18 від 09.04.2020.

Державні органи, які діють як суб`єкти владних повноважень, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених державою, у тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків. Виникнення організаційних складнощів у суб`єкта владних повноважень для реалізації процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, є суто суб`єктивною перешкодою, держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 86 від 24.01.2022 року про відмову у призначенні пенсії за віком, є протиправним.

Таким чином, з огляду на правовий статус Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як суб`єкта владних повноважень по відношенню до позивача, як громадянина України, який за наслідками судового захисту вправі очікувати на своєчасне та у повному обсязі поновлення порушених прав з боку державних органів, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч рішенню суду, яке набрало законної сили, прийнято рішення яким всупереч наведеним висновкам суду не зараховано до пільгового стажу відповідні періоди, що дає право на призначення пенсії передбаченої пунктом «а» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Щодо зазначеного позивачем у його заяві поданої в порядку ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України, стосовно скасування рішення відповідача від 02.08.2024 року № 86, суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 1, 6 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 249 КАС України визначають, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Таким чином, суд, у межах розгляду заяви у порядку статті 383 КАС України, позбавлений можливості скасовувати рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки такий спосіб дій для суду, який зобов`язаний діяти виключно у межах процесуального закону, не передбачено статтею 383 КАС України.

Скасування рішення суб`єкта владних повноважень можливе лише у порядку позовного провадження, тобто, у випадку звернення заявника до суду з відповідною позовною заявою у загальному порядку та прийняття відповідного рішення суду за результатами розгляду такої позовної заяви.

Суд застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.04.2020 року у справі № 816/2026/18 та у постанові від 04.05.2023 року по справі №760/1899/17.

Згідно з вказаними постановами, залишено без змін постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2019 у справі № 816/2026/18, а також постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 по справі №760/1899/17, відповідно, якими було постановлено окремі ухвали саме про визнання рішення суб`єкта владних повноважень протиправним (без його скасування).

Отже, враховуючи вищевикладене суд презюмує, що приписи частин першої, другої статті 249 КАС України визначають, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Враховуючи, що відповідачем допущено порушення норм чинного законодавства та не враховано висновки, викладені в судовому рішенні, яке набрало законної сили, з огляду на наявність у суду першої інстанції повноважень на постановлення окремої ухвали, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити частково, зокрема, постановити окрему ухвалу в порядку статей 249, 383 КАС України, якою визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.08.2024 року № 86, прийняте на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення порушень пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, шляхом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 17.11.2022, з урахуванням висновків наданих судом у Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

Керуючись ст.ст. 241-246, 249, 256, 295, 372, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Постановити окрему ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання рішення суду в порядку статті 383 КАС України по справі №200/235/23 задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 02.08.2024 року № 86, прийняте на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вжити заходи щодо усунення порушень пункту 9 частини першої статті 129, статті 129-1 Конституції України, шляхом повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 17.11.2022, з урахуванням висновків наданих судом у Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

Копію окремої ухвали додатково направити до Пенсійного фонду України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов неналежного виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року по справі № 200/235/23.

Зобов`язати Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про вжиті заходи повідомити Донецький окружний адміністративний суд не пізніше тридцяти днів з дня отримання копії окремої ухвали.

В решті вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Є.В. Череповський