Справа № 713/4248/24
Суддя: КИБИЧ І. А.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/4248/24
Провадження №2-а/713/68/24
РІШЕННЯ

іменем України

09.12.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кибича І.А., з участю секретаря судових засідань Троценко Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області Турович Олени Вячеславівни, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області Турович О.В., про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення.

У позові вказував, що 16 жовтня 2024 року інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Турович О.В. прийнята постанова серії БАД №153211 про притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 170,00 грн. за порушення правил перевезення пасажирів, відповідальність за яке передбачена ст.121-2 ч.1 КУпАП. В постанові зазначено, що він 16.10.2024 року автобусом марки «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 перевозив пасажирів понад максимальну кількість, визначену характеристиками даного транспортного засобу.

Вважає вищевказану постанову незаконною, такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказане правопорушення не вчиняв. Зазначив, що 16.10.2024 року, як суб`єкт господарювання у сфері пасажирських перевезень, на підставі відповідних дозвільних документів виконував рейс по перевезенню пасажирів за маршрутом Чернівці-Вижниця, в ході чого близько 12-15 год. на вулиці Сторожинецькій в м.Чернівці його безпідставно було зупинено поліцейським патрулем, який повідомив, що цього дня ними здійснюється відпрацювання перевізників, за результатами якого їм необхідно виконати план по постановах (штрафах) цієї категорії, тому, щоб довго не затримувати його маршрутний автобус, в якому перебували пасажири, вони швидкоруч винесуть постанову з мінімальним штрафом і він зможе їхати у заданому напрямку. З врахуванням такої ситуації, а також невдоволення окремих пасажирів простоєм автобуса, що створювало для них несприятливі умови, він не став сперечатись з поліцейськими, щоб не затягувати ще більший проміжок часу.

Згідно технічної характеристики, визначеної реєстраційними документами автобус обладнаний 22 місцями для сидіння, на яких перебували в той момент пасажири, при цьому жоден з пасажирів не заважав йому керувати транспортним засобом, що могло б негативно вплинути на безпеку дорожнього руху. Тобто, при здійсненні рейсу з перевезення пасажирів ним були створені всі необхідні умови як для забезпечення пасажирів послугою з перевезення їх та їхнього багажу до пункту призначення, так і дотримання правил дорожнього руху з метою безпечного перевезення пасажирів.

Просить скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Туровича О.В. Серії БАД №153211 від 16.10.2024 року, відповідно до якої його, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121-2 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. До початку розгляду справи скерував заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

В судове засідання представник УПП в Чернівецькій області не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До початку розгляду справи від представника відповідача УПП в Чернівецькій області надійшло клопотання про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , посилаючись на те, що позивачем пропущено десятиденний строк на оскарження постанови інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Туровича О.В. Серії БАД №153211 від 16.10.2024 року. Відповідно до списку №3978 «Рекомендованих листів» Укрпошти 21.10.2024 року позивачу було направлено копію постанови відправлення №427, даний лист ним отримано 29.10.2024 року - особисто, так як на місці її винесення він відмовився від її отримання. Проте, факт отримання копії постанови засобами поштового зв`язку від УПП в Чернівецькій області 29.10.2024 року жодним чином не впливає на аргументацію поважності пропущення строків звернення до суду із позовною заявою, так як позивач був повідомлений про існування оскаржуваної постанови саме в день її винесення, так як був присутній під час розгляду справи та прийняття рішення. Відповідно, останнім днем для подання позовної заяви було 26.10.2024 року. Навіть якщо обчислювати строк з моменту отримання, тобто з 29.10.2024 року, останнім днем подачі позовної заяви буде 08.11.2024 року, а позовна заява надійшла до суду 19.11.2024 року. Постанова, винесена відносно ОСОБА_1 , відноситься до сфери забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Жодних аргументів для поновлення строку на оскарження постанови позивачем не заявлено.

В судове засідання інспектор взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області Турович О.В. не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 16 жовтня 2024 року інспектором взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області Турович О.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення Серія БАД №153211 від 16.10.2024 року. Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 , 16 жовтня 2024 року о 12-10 год. керував транспортним засобом марки «Мерседес Бенц» д/н НОМЕР_1 в м.Чернівці по вул.Сторожинецька, 1, яке використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, перевозив пасажирів понад максимальну кількість, визначену характеристиками даного транспортного засобу чим порушив п.21.1 ПДР, вчинив правопорушення передбачене ст.121-2 ч.1 КУпАП. До ОСОБА_1 поліцейським застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170,00 грн.

Згідно вимог п.21.1 ПДР України, дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ст.121-2 ч.1 КУпАП України, настає за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Так, порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ст.121-2 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повно

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Позивач звертаючись до суду з даним позовом посилається на те, що працівниками поліції було незаконно винесено оскаржувану постанову, оскільки його автобус обладнаний 22 місцями для сидіння, на яких перебували в той момент пасажири, при цьому жоден з пасажирів не заважав йому керувати транспортним засобом, що могло б негативно вплинути на безпеку дорожнього руху.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Отже, положення вищевказаної статті зобов`язує поліцейського зазначати у постанові інформацію про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

В розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст.75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Як передбачено ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з прецедентною практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 21.12.2018 року у справі № 263/15738/16-а.

Сам по собі опис адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом наявності складу порушення, оскільки така по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує процедура його фіксування.

Лише фіксація вчинення адміністративного правопорушення позивача, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі, однак в даній справі відсутні будь-які відеозаписи чи фотофіксація правопорушення, а отже за таких обставин справи суд позбавлений об`єктивної можливості встановити факт порушення позивачем Правил дорожнього руху.

В свою чергу, відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Таким чином, доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача порушення вимог ПДР і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121-2 ч.1 КУпАП, не надано, а тому за зазначених обставин постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися такою, що відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню.

Що стосується заявленого клопотання представника відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду з підстав пропуску позивачем десятиденного строку на оскарження постанови, судом встановлено наступне.

З дослідженої постанови вбачається, що позивач на місці зупинки транспортного засобу спірну постанову не отримував.

Згідно долученого до матеріалів справи трекінгу Укрпошти вбачається, що позивач ОСОБА_1 особисто отримав постанову 29 жовтня 2024 року.

З поштового конверту, який міститься в матеріалах справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 скерував адміністративний позов поштою до суду 07.11.2024 року, тобто в межах десятиденного строку, а тому позивачем не пропущено процесуальний строк звернення до суду.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, Суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню із стягненням за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 121-2 ч.1, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області старшого лейтенанта Турович О.В. Серії БАД №153211 від 16.10.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121-2 ч.1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 170,00 гривень, скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121-2 ч.1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції, юридична адреса: м.Чернівці вул.Заводська, 22, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн. (Шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та житель АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції, Департаменту національної поліції, юридична адреса: м.Чернівці вул.Заводська, 22.

Інспектор взводу №1 роти №1 БУПП в Чернівецькій області Турович Олена Вячеславівна, адреса м.Чернівці вул.Заводська, 22.

Суддя Іван КИБИЧ