Справа № 161/22714/24
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/339/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Коржик Н.В.

за участі:

представника позивача Весельського Є.Л.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача Галащука С.Ю.

перекладача Марченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення, -

В С Т А Н О В И В:

10.12.2024 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з вищевказаним адміністративним позовом на обгрунтування якого зазначивши, що о 21 год. 00 хв. 15.09.2024 року на території Устилузької ОТГ Володимирського р-ну Волинської обл. близько 5000 м. до лінії державного кордону та близько 3500 м. до лінії прикордонних інженерних споруд у районі прикордонного знаку № 914, був виявлений та затриманий громадянин рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за спробу незаконного перетину державного кордону України з Республікою Польща, поза пунктом пропуску через державний кордон України, в пішому напрямку. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2024 року у справі № 161/17235/24 відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 1 місяць до 15.10.2024 року. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2024 року по справі № 161/18828/24 строк дії судового рішення у справі № 161/17235/24 продовжено на строк 2 місяці. Разом з тим, вжиті заходи для виконання рішення про примусове видворення відповідача виявилися безрезультатними, оскільки останній відмовляється покинути територію України через треті країни (Молдова, Угорщина), які приймають громадян рф, через загрозу його видачі до країни походження. З огляду на наведене та враховуючи відсутність у ОСОБА_1 дійсних паспортних документів для перетинання державного кордону з будь-якою із інших суміжних держав, з урахуванням введення в Україні воєнного стану, забезпечення примусового видворення відповідача за межі території України є значно ускладненим. Враховуючи наведене, просить суд, продовжити строк затримання громадянина р.ф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі України строком на 6 місяців.

В судовому засідання представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, які викладені в адміністративному позові, просив задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що він не мав наміру здійснювати незаконний перетин державного кордону України, на даний час у нього існує життєво-важлива необхідність отримати статус біженця. Підставою цього є його служба у лавах Збройних Силах України та безпосередня участь у заходах, пов`язаних зі стримування збройної агресії рф.

Представник відповідача підтримав позицію свого довірителя із повідомлених ним підстав, у задоволенні позову також просив відмовити, зазначивши, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду про видворення.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.09.2024 року у справі № 161/17235/24 громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України з поміщенням його до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, строком на 1 місяць.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.10.2024 року по справі № 161/18828/24 строк затримання громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його примусового видворення за межі України продовжено на строк 2 місяці (а.с. 7-9).

Вищевказані судові рішення набрали законної сили, є чинними та такими встановлено наступне: « ОСОБА_1 02.08.2023 року уклав контракт про проходження іноземцями та особами без громадянства військової служби в Збройних Силах України, чинність якого було припинено 27.08.2024 року у зв`язку з Наказом командира ВП А3449 № 195дск. За час перебування ОСОБА_1 на військовій службі в Збройних Силах України, він як кулеметник-розвідник загону ВЧ НОМЕР_2 в період з 20.05.2023 року по 06.06.2023 року, з 20.06.2023 року по 30.06.2024 року, з 01.07.2023 року по 08.09.2023 року, з 12.09.2023 року по 03.11.2023 року та з 01.12.2023 року по 20.12.2023 року брав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи в м. Торецьк Донецької обл. та у Сумській області. Солдат ОСОБА_1 одержав вогнепальне осколкове поранення кінцівок, сліпе поранення лівого стегна, з ушкодженням поверхневої стегнової артерії та вени, наявність стороннього тіла (металевого осколка). Наскрізне поранення м`яких тканин лівого передпліччя.

Після розірвання контракту ОСОБА_1 перебуває на території України з порушенням вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», без документів на право проживання, жодних заходів щодо легалізації свого перебування на території України не вживав, в процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту він не перебуває та з відповідними заявами до органів міграційної служби не звертався.

Із відповіді УДМС України у Волинській області від 10.10.2024 року № 02.1/2345-24-вих. слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в процедурі отримання захисту в Україні не перебуває.

Таким чином, відповідач перебуває на території України з порушенням закону, строк його затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується 15.10.2024 року, тому є законні підстави для продовження строків затримання ОСОБА_1 ».

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У своєму позові у даній справі позивач Військова частина НОМЕР_1 зазначає, що на даний час продовжують існувати обставини, які слугували підставою для продовження строку затримання громадянина рф ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI.

У відповідності до ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 вказаного Закону строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Як встановлено судом, після розірвання контракту зі Збройними Силами України громадянин рф ОСОБА_1 перебуває на території України з порушенням вимог ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», без документів на право проживання, жодних заходів щодо легалізації свого перебування на території України не вживав, в процедурі визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту він не перебуває та з відповідними заявами до органів міграційної служби не звертався.

Із відповіді УДМС України у Волинській області від 09.12.2024 року № 02.1/13781-24-вих. слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в процедурі отримання захисту в Україні не перебуває.

Окрім того, суд приймає до уваги, що постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07.11.2024 року у справі № 154/3688/24 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, тобто у спробі незаконного перетину державного кордону України на виїзд з України, а відтак й порушення ст. ст. 3, 12 ЗУ «Про державний кордон України» (а.с. 10). Вказана постанова суду набрала законної сили, на день розгляду даної справи судом не змінена та не скасована.

Відтак, враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне погодитись із доводами позивача про те, що ОСОБА_1 на території України знаходиться незаконно, вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства та законодавства України з прикордонних питань, що виразилось у спробі незаконного перетинання державного кордону України на виїзд з України, поза встановленими пунктами пропуску, документів, що дають право на виїзд з території України та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні.

Таким чином, відповідач перебуває на території України з порушенням закону, строк його затримання у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні закінчується 15.12.2024 року, а тому є законні підстави для продовження строків затримання ОСОБА_1 .

Частинами 11-13 ст. 289 КАС України встановлено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Таким чином, відповідач вчинив порушення законодавства України, перебуваючи на її території без законних на те підстав, а тому суд вважає, що у даному випадку наявні правові підстави для продовження строку затримання ОСОБА_1 .

При ухваленні даного рішення судом також враховуються рішення ЄСПЛ з питань обмеження права на свободу, передбаченого пп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд зауважує, що на дату ухвалення даного судового рішення, відповідач не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, а тому підстави вважати, що останній підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або ст. 31 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» немає.

В ході розгляду даного спору було встановлено існування обставин, які є досить значними для продовження строку затримання відповідача.

Однак, суд враховує, що відповідач брав активну участь в заходах направлених на боротьбу з російською федерацією, більше року приймав участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з агресією рф проти України, отримав поранення, а відтак достатнім та співмірним буде визначення терміну продовження строку затримання на два місяці.

За приписами ч. 18 ст. 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Тобто, у разі апеляційного оскарження цього рішення, відповідач буде продовжувати утримуватися в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення апеляційного оскарження.

На підставі ст.ст. 3, 9, 30 ЗУ «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», керуючись ст. ст. 6, 9, 77, 79, 82, 241-246, 289, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 до громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення задовольнити частково.

Продовжити строк затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою забезпечення примусового видворення за межі України терміном на 2 (два) місяці.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 10 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного

Суду Волинської області С.М. Рудська