Справа № 120/7616/22
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 грудня 2024 р. Справа № 120/7616/22

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука Андрія Валерійовича, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 07.12.2022 адміністративний позов задоволено. Крім іншого зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 з урахуванням вже виплачених сум перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 22.12.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017, з урахуванням раніше виплачених сум.

17.05.2023 суд виписав виконавчий лист № 120/7616/22.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2022 апеляційну скаргу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (Військова частина НОМЕР_2 ) залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від07.12.2022 - без змін.

26.11.2024 позивач подав до суду заяву, в якій він просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду по справі № 120/7616/22 шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення. В обґрунтування такої заяви ОСОБА_1 зазначає, що після набрання судовим рішенням законної сили пройшов вже тривалий час, а таке рішення досі залишається невиконаним. Поряд цим до заяви долучив лист В/ч НОМЕР_1 від 24.06.2023 № 1978/406, в якому відповідач зазначає, що виплата за рішенням суду у справі № 120/7616/22 буде здійснена в найближчий термін після надходження фінансування на рахунки В/ч НОМЕР_1 від забезпечувального фінансового органу.

Також заявник вказує, що 13.11.2023 та 20.05.2024 повторно звернувся до відповідача з приводу виконання судового рішення у справі № 120/7616/22, однак В/ч НОМЕР_1 звернення від 13.11.2023 не розглянуто, а у відповідь на звернення від 20.05.2024 відповідач листом від 01.06.2024 № 198/339 повідомив, що виплата за рішенням суду у справі № 120/7616/22 буде здійснена в найближчий термін після надходження фінансування на рахунки В/ч НОМЕР_1 .

Крім того, заявник зазначає, що постановою від 28.05.2024 відкрито виконавче провадження № 75127247 з виконання виконавчого листа № 120/7616/22, проте на вимогу державного виконавця від 13.09.2024 № 75127247, боржник листом від 28.09.2024 повідомив про виплату на виконання згаданого судового рішення після надходження фінансування на рахунки В/ч НОМЕР_1 .

Таким чином, наводячи відповідні обставини щодо тривалого невиконання відповідачем судового рішення від 07.12.2022 у справі № 120/7616/22 позивач просить встановити судовий контроль за його виконанням у порядку визначеному статтею 382 КАС України.

З огляду на те, що статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не встановлено порядку розгляду заяви про встановлення судового контролю та подачі звіту про виконання судового рішення, а також враховуючи відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути вказану заяву в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі, суд виходить із такого.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Форми судового контролю за виконанням судового рішення встановлені приписами статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Деякі особливості встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №1-7/2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 наголосив на тому, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та зауважив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Горнсбі проти Греції" від 19 березня 1997 року зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

У іншому рішенні в справі "Піалопулос та інші проти Греції" від 15 березня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс.

Як слідує із поданої заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, підставою для встановлення такого контролю визначено невиконання Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2022, яким відповідача зобов`язано з урахуванням вже виплачених сум перерахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 22.12.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017.

Так, позивач вказує та надає докази того, що вже досить тривалий час відповідач уникає виконання судового рішення, посилаючись на відсутність відповідного фінансування.

З огляду на невиконання відповідачем судового рішення, що набрало законної сили суд дійшов висновку встановити строк для подання Військовою частиною НОМЕР_1 звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07.12.2022 в частині нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення) за період з 29.01.2020 по 22.12.2021 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб" № 704 від 30.08.2017, при цьому врахувавши виплачені суми.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у спрааі № 120/7616/22 задовольнити.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 подати протягом тридцяти днів з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від від 07.12.2022 у справі № 120/7616/22.

Роз`яснити, що відповідно до частини 2 статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович