Справа № 181/2069/23
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 181/2069/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 р. (суддя Літвінова Л.Ф.) в адміністративній справі №181/2069/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА №00014907 від 25.11.2023.

В обґрунтування заявленої позовної вимоги зазначалось про відсутність складу та події адміністративного правопорушення, невідповідність результатів автоматичного вимірювання міжосьової відстані строєної вісі напівпричепу фактичним даним, відсутність у спірній постанові даних про характеристики напівпричему.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 р. адміністративний позов задоволено частково. Суд скасував спірну постанову, закривши провадження у справі про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності, та здійснив розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує на те, що суд першої інстанції обґрунтував своє рішення висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи транспортного засобу, до компетенції якого не належать питання, поставлені судом, а саме - щодо відстані між віссю транспортного засобу. Крім того, зазначена експертиза проводилась 25.04.2024 щодо транспортного засобу без вантажу, проте як порушення було зафіксовано 19.11.2023 при автоматичному вимірюванні навантаженого транспортного засобу. На переконання скаржника, висновок експерта не підтверджує дійсні обставини справи в момент вчинення правопорушення, тому є недостовірним та недопустимим у розумінні статей 74, 75 Кодексу адміністративного судочинства України.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивачки до апеляційного суду не надходив.

Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтування обраного апеляційним судом виду провадження наведено в ухвалі суду від 19 листопада 2024 р.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно постанови серії АА №00014907 від 21 листопада 2023 року, винесеної старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дорошенко О.В. накладено штраф в сумі 8500,00 гривень за скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, за те, що 19 листопада 2023 року о 00.28 годині за адресою Н-01 км.198+300 Черкаська область допустила рух транспортного засобу марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 з перевищенням нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,2% (1,344 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тонна та відстані між осями 1,3м, або менше. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 власником транспортного засобу марки MAN TGX 26.440 д/н НОМЕР_1 є ОСОБА_1 .

Частково задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП, є безпідставним, оскільки у спірній постанові неправильно обрахована відстань між осями транспортного засобу, що має прямий вплив на правильність розрахунків осьового навантаження.

Колегія суддів зазначає наступне.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» № 3353-XII, відповідно до частини 2 статті 29 якого з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. затверджено Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі.

Пунктом 11 Порядку № 1174 визначено, що автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).

Пунктом 16 Порядку № 1174 передбачено, що посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли. Рішення посадової особи Укртрансбезпеки, прийняті під час розгляду справ про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, підтверджуються шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки із використанням засобів кваліфікованого електронного підпису, що мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги. Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху (п. 17 Порядку № 1174).

Приписами Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 р. №512 встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення повинна містити: найменування органу (прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), посада посадової особи), який (яка) виніс (винесла) постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа, зокрема: прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), місце проживання, дата та місце народження, місце роботи, посада, серія (за наявності) і номер паспорта (іншого документа, що посвідчує особу), дата видачі та найменування органу, який його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); опис обставин, установлених при розгляді справи; посилання на частину відповідної статті та статтю КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення; прийняте у справі рішення, а також інформацію про право оскарження постанови в порядку та у строк, визначені статтями 288, 289 КУпАП; дату набрання постановою законної сили; строк пред`явлення постанови до виконання. Постанова підписується посадовою особою, уповноваженою розглядати справи про адміністративні правопорушення, та скріплюється печаткою відповідного органу.

Статтею 132-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно частини 2 цієї статті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП) визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, у тому числі, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказом вчинення правопорушення є дані його автоматичної фіксації, які місяться в інформаційно-телекомунікаційній системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, тобто системі комплексних взаємопов`язаних методів і засобів збирання, збереження, обробки та надання даних про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті та підсистем взаємодії з Єдиним державним реєстром транспортних засобів, Реєстром адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху та іншими інформаційними та інформаційно-телекомунікаційними системами МВС, Укравтодору, відповідних державних органів, національного оператора поштового зв`язку, а також з телекомунікаційними мережами операторів, провайдерів телекомунікацій. Ці дані, які отримані із інформаційно-телекомунікаційної системи (у тому числі. фото), зазначаються безпосередньо у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.

Як свідчить зміст спірної постанови, позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що вона, як відповідальна особа, допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України - навантаження на строєні осі транспортного засобу на 8,25 % (1,722 тон). при дозволеному максимальному навантеженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше. Порушення зафіксовано автоматично відповідним технічним засобом, код, тип, серійний номер якого а також номер свідоцтва про повірку та строк дії зазначені безпосередньо у постанові (а.с.48).

Доказів того, що технічний засіб фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі не відповідає вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 р. № 163, матеріали справи не містять.

Зміст постанови серії АА № 00014907 від 21 листопада 2023 р. відповідає вимогам Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1174 від 27 грудня 2019 р. та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом інфраструктури України від 27 вересня 2021 р. №512.

Суд першої інстанції обґрунтував прийняте ним рішення висновком судової автотоварознавчої експертизи №23-6553 від 25.04.2024 (а.с.107-113).

Скаржник наполягає на недопустимості цього висновку в якості доказу по справі.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 101 цього ж Кодексу висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Судом першої інстанції ухвалою від 20 грудня 2023 р. була призначена транспортно-товарознавча експертиза, на вирішення якої поставлені питання про те, яка відстань між осями транспортного засобу (а.с.80,81).

Проте, транспортно-товарознавча експертиза є підвидом товарознавчої експертизи. До числа основних завдань транспортно-товарознавчої експертизи належить визначення ринкової вартості колісних транспортних засобів, їх складових, а також розміру вартості матеріальних збитків, заподіяних власнику або володільцю колісних транспортних засобів, їх складових унаслідок пошкодження останнього. Перед транспортно-товарознавчою експертизою можуть ставитись також питання про складові основного завдання або споріднені з ним, якщо такі питання пов`язані з придбанням та експлуатацією колісних транспортних засобів. (пункт 2.1 глави 2 розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998).

Відтак, колегія суддів погоджується із доводами скаржника про те, що поставлені судом першої інстанції питання перед експертом питання знаходяться поза межами компетенції автотоварознавчої експертизи. Крім того, це експертне дослідження було проведено шляхом вимірювання рулеткою відстані між осями транспортного засобу, який був "без навантаженого вантажу". Натомість, порушення, яке, поставлено позивачці у провину, зафіксовано автоматично щодо навантаженого транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів вважає, що висновок автотоварознавчої експертизи в межах предмета доказування не є належним доказом і на правомірність спірної постанови не впливає.

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвели до ухвалення незаконного рішення, є підставою для його скасування, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, та прийняття нового рішення у справі.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - задовольнити.

Рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2024 р. в адміністративній справі №181/2069/23 - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АА №00014907 від 21.11.2023 - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили 04 грудня 2024 р. і касаційному оскарженню не підлягає, відповідно до частини 3 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Н.П. Баранник

суддя О.О. Круговий