Справа № 480/9338/24
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2024 року Справа № 480/9338/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9338/24
за позовом ОСОБА_1
до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області
про визнання протиправним та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колоса Романа Володимировича від 26.09.2024 про закінчення виконавчого провадження №75287413.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 по справі №480/4998/23, яке набрало законної сили 15.08.2023, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачці пенсії з 01.12.2019 року, на підставі наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справ України довідки від 28.04.2023 року №33/39-3963 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії, на підставі наданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання по Сумській області" Міністерства внутрішніх справ України довідки від 28.04.2023 року №33/39-3963 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум.
05.04.2024 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист та 12.06.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження № 75287413 з примусового виконання рішення суду в даній справі.
З огляду на вищевикладене, 09.07.2024 державним виконавцем ухвалено постанову про накладення штрафу на відповідача по справі за невиконання рішення суду, що набрало законної сили.
В подальшому, 04.09.2024 державним виконавцем повторно ухвалено постанову про накладення штрафу на відповідача по справі у зв`язку із невиконанням рішення суду.
Разом з тим, 26.09.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колосом Романом Володимировичем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 480/4998/23, виданого 05.04.2024.
Позивачка вважає, що оскільки державним виконавцем не застосовано всіх належних заходів щодо примусового виконання судового рішення по справі № 480/4998/23 та таке рішення залишається невиконаним, а зазначена вище постанова головного державного виконавця ухвалена із порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження та порушує її право на справедливий судовий розгляд справи, а тому звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 28.10.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків поданої позовної заяви - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку.
Ухвалою суду від 11.11.2024 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду із даним позовом. Позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України, на 27.11.2024 року о 11:00 год.
21.11.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначив, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження ВП № 75287413 з примусового виконання виконавчого листа № 480/4998/23 виданого 05.04.2024 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, на підставі наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справі України довідки від 28.04.2024 року № 33/39-3963 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум.
12.06.2024 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження копії якої направлено сторонам для відома та виконання.
Виплата перерахованих коштів буде забезпечена у разі їх надходження з Пенсійного фонду України до головного управління на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. З огляду на вищевикладене вбачається, що рішення суду не виконано в частині проведення відповідних виплат, що є підставою для накладення штрафу. Таким чином боржником рішення суду не виконане.
31.01.2024 державним виконавцем, на підставі ст. 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з не виконанням рішення суду, винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. Пунктом 2 постанови про накладення на боржника штрафу передбачено обов`язок боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів. Крім того, боржника попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання судового рішення.
11.07.2024 державним виконавцем, на підставі вимог Закону України Про виконавче провадження, направлено заяву про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, до Сумського районного управління Головного управління Національної поліції України в Сумській області за адресою: вул. Першотравнева, 21, м. Суми.
Крім цього, ухвалою Сумського окружного адміністративного суду по справі № 480/4998/23 від 23.09.2024 у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Сумській області Східного МУ МЮ про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 480/4998/23 відмовлено.
26.09.2024 державним виконавцем, на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, в ході примусового виконання рішення суду державним виконавцем застосовано всіх заходів передбачених вимогами розділу VІІІ Закону України "Про виконавче провадження".
Пунктом 3 частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якої направлено сторонам для відома, а також до суду разом з виконавчим документом з відміткою про виконання для приєднання до матеріалів судової справи.
Таким чином, відповідач вважає, що виконавче провадження № ВП № 75287413 з примусового виконання виконавчого листа № 480/4998/23 виданого 05.04.2024 Сумським окружним адміністративним судом про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, на підставі наданої Державною установою Територіальне медичне об`єднання по Сумській області Міністерства внутрішніх справі України довідки від 28.04.2024 року № 33/39-3963 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням фактично виплачених сум, станом на 20.11.2024 завершено на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження, як таке яке неможливо виконати без участі боржника.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вважає, що державним виконавцем вчинено весь комплекс дій передбачених вимогами Закону України Про виконавче провадження, Інструкцією з примусового виконання рішень, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.25-29).
Ухвалою суду від 27.11.2024 розгляд справи № 480/9338/24 відкладено на "10" грудня 2024 р. о 10:30 год.
Ухвалою суду від 27.11.2024 залучено до участі у даній справі у якості співвідповідача Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Ухвалою суду від 27.11.2024 залучено до участі в розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області.
Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ГУ ПФУ в Сумській області відзив на адміністративний позов не було подано.
ГУ ПФУ в Сумській області пояснення щодо позову не було подано.
В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Від позивачки до суду надійшла заява, в якій просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити (а.с. 42).
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відзиві на позовну заяву просив розглядати справу без участі представника (а.с.29).
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 по справі №480/4998/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
05.04.2024 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист (а.с.10).
12.06.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 75287413 з примусового виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 13.07.2023 по справі №480/4998/23 (а.с. 11).
09.07.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колосом Романом Володимировичем ухвалено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн. (а.с.31).
11.07.2024 державним виконавцем, направлено до Сумського районного управління Головного управління Національної поліції України в Сумській області повідомлення про вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України, та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно винних посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню (а.с.34 звор.бік-36).
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 по справі № 480/4998/23 у задоволенні заяви відділу примусового виконання рішень УЗПВР у Сумській області Східного МУ МЮ про зміну способу і порядку виконання рішення у справі № 480/4998/23 відмовлено (а.с.36 звор.бік-38).
26.09.2024 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колосом Романом Володимировичем ухвалено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 480/4998/23, виданого 05.04.2024 (а.с.12).
Не погодившись із постановою про закриття виконавчого провадження, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
За приписами статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частина друга статті 18 Закону №1404-VIII передбачає, що виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з частиною четвертою статті 18 Закону №1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.
Пунктом 11 частини першої статті 39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно зі статтею 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до частини шостої статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
З аналізу вищенаведених норм вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин. На час прийняття державним виконавцем постанови про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником рішення суду, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання, без поважних причин. Проте сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує накладення штрафу на боржника. Боржник повинен бути належним чином повідомлений про строки для добровільного виконання рішення суду, оскільки підставою для накладення штрафу є невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду.
Водночас суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.
За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.
Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника не є останньою дією з усіх можливих дій, що може вчинити державний виконавець із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.
Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.
Крім того, суд звертає увагу, що за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.
Частиною третьою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).
Водночас, матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем зазначених приписів чинного законодавства.
Суд також зазначає, що 17.07.1997 Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.
Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Отже, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України відповідно до положень статті 9 Конституції України.
За змістом статті 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.
У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.
Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.
ЄСПЛ констатував, що невиконання рішення є втручанням у право особи на мирне володіння майном, викладене у першому реченні пункту 1 статті 1 Протоколу №1 Конвенції (справи "Войтенко проти України", "Горнсбі проти Греції").
Крім того, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс ("Піалопулос та інші проти Греції", "Юрій Миколайович Іванов проти України", "Горнсбі проти Греції").
Варто також зауважити, що у справах "Шмалько проти України", "Іммобільяре Саффі проти Італії" ЄСПЛ констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправданим внаслідок недоліків законодавства, які унеможливлюють його виконання. Державні органи не можуть посилатися і на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (до прикладу справа "Сук проти України").
Отже, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, складовою права на справедливий суд.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.
З урахуванням наведеного, постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колоса Романа Володимировича від 26.09.2024 про закінчення виконавчого провадження №75287413 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначені висновки суду відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не доказав правомірності свого рішення, що є підставою для задоволення позову.
Згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вищевикладене на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування постанови задовольнити.
Скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колоса Романа Володимировича від 26.09.2024 про закінчення виконавчого провадження №75287413.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук