Справа № 520/828/24
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Мельников Р.В.

10 грудня 2024 р. Справа № 520/828/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

05.01.2024 позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області) щодо відмови їй у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області прийняти від неї документи на видачу пенсійного посвідчення та видати їй пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона перебуває на обліку ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). На підставі виписки з акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602, 28.10.2021 їй було видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 . Дата чергового переогляду за довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААБ № 753602 встановлена на 15.09.2022, станом на яку дію воєнного стану було продовжено, а пенсію по інвалідності за даними, розміщеними на веб-порталі Пенсійного фонду України, продовжено до 16.05.2024, тоді як видане посвідчення має дату дії до 30.09.2022. Відсутність діючого посвідчення позбавляє її права на користування пільгами, які передбачені чинним законодавством для осіб з інвалідністю.

Крім того, позивач зазначає, що при подачі документів через веб-портал Пенсійного фонду України, в переліку документів, які необхідно подати для виготовлення пенсійного посвідчення, відсутня виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії. В той же час на сьогодні медико-соціальні експертні комісії (МСЕК) дійсно продовжують роботу відповідно до нормативно-правових актів (зокрема, постанов КМУ від 08.03.2022 № 225 та від 30.03.2022 № 390), які спрощують проходження експертизи у воєнний час. Проте, відповідачем ігноруються зміни в законодавстві, зокрема постанова Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390, та територію на якій позивач проживає, та яка віднесена до зони бойових дій.

Також позивач зазначає, що з 16.06.2001 вона зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до Височанської територіальної громади. Наразі місто Харків та Харківська область, це зона активних бойових дій, яка постійно знаходиться під обстрілом, у зв`язку з чим кожна людина наражається на небезпеку, так само і вона, боючись за своє здоров`я і життя, не має змоги звернутися за повторним оглядом до МСЕК, для отримання виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 у відзиві відповідач ГУ ПФУ в Харківській області зазначає, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602 від 15.09.2021, позивачу з 14.09.2021 до 01.10.2022 встановлено друга група інвалідності (загальне захворювання) та остання пенсію по інвалідності отримувала з 14.09.2021 по 30.09.2022 з дати встановлення другої групи інвалідності відповідно до виписки акта огляду МСЕК серії 12 ААБ №753602 від 15.09.2021. Водночас, з 01.10.2022 позивач продовжує отримувати пенсію по інвалідності відповідно до пункту 14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV. Позивач звернулась через ВЕБ-Портал Пенсійного фонду України 26.05.2023 № 18014/К-2000-23, ВЕБ-20001-Ф-С-23-117281 від 30.05.2023 та через особистий кабінет веб-порталу Пенсійного фонду України № ВЕБ-20001-Ф-С-23-288353 від 07.12.2023 зі зверненнями щодо видачі нового посвідчення, які були належним чином розглянуті та позивачу було надано відповіді.

Також відповідач звернув увагу суду, що внесені зміни до розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV стосуються лише виплати пенсій, а пенсійні посвідчення можливо замовити тільки після надходження до органів Пенсійного фонду виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією (ст. 31 Закону № 1058-IV). Від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК відносно позивача до пенсійного органу за період з 01.10.2022 по теперішній час не надходило. Отже, для отримання пенсійного посвідчення, позивачу необхідно звернутись до медико-соціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після надходження до територіального управління Пенсійного фонду України від МСЕК виписки з акту огляду МСЕК, позивач буде мати можливість замовити пенсійне посвідчення, звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2024 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження) задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виготовленні та видачі пенсійного посвідчення, на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області прийняти від ОСОБА_1 документи на видачу пенсійного посвідчення та видати ОСОБА_1 пенсійне посвідчення на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №753602.

Висновок суду вмотивований тим, що оскільки станом на визначену позивачу дату переогляду діяв режим воєнного стану, то строк дії статусу особи з інвалідністю другої групи є продовженим на період до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Таким чином вказані обставини свідчать на користь того, що позивач маючи вказаний статус та отримуючи пенсію по інвалідності має право і на отримання пенсійного посвідчення, за отриманням якого вона і звернулась до відповідача. Натомість відповідачем із посиланням на положення ст. 31 Закону № 1058-IV вказано, що внесені до законодавства зміни стосуються лише виплати пенсій, а пенсійні посвідчення можливо замовити тільки після надходження до органів Пенсійного фонду виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Також суд зазначив, що нормами діючого законодавства не передбачено такої підстави для відмови у видачі пенсійного посвідчення як не надання довідки до акта огляду МСЕК щодо переогляду на час наявності у особи статусу особи з інвалідністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог адміністративного позову ОСОБА_1 ..

Аргументи, наведені відповідачем в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду, - без змін.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з огляду на наступне.

За матеріалами справи судом установлено, та встановлені обставини не спростовуються учасниками справи, що відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААБ № 753602, ОСОБА_1 14.09.2021 встановлено ІІ групу інвалідності до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022 (а.с. 8).

28.10.2021 позивачу видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 з терміном дії до 30.09.2022. (а.с. 5)

Відповідно до розпорядження про призначення/перерахунок пенсії ОСОБА_1 від 01.11.2023, виплату пенсії по інвалідності продовжено до 16.05.2024 у зв`язку з військовим станом. (а.с. 10)

30.05.2023 позивачем направлено електронне звернення до Пенсійного фонду України щодо видачі пенсійного посвідчення.

ГУ ПФУ в Харківській області листом від 16.06.2023 року № 16400-18475/К-02/8-2000/23 із посиланням на положення ст. 31 Закону № 1058-IV, пункту 14-6.1 Прикінцевих положень, указу Президента від 01.05.2023 № 254/2023 позивача повідомлено про те, що строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 днів, тому виплату пенсій продовжено по 30.11.2023 року. Також із посиланням на положення пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» (далі Постанова № 225) запропоновано звернутись до медико-соціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після отримання виписки з акта огляду МСЕК можливість замовити пенсійне посвідчення звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру управління Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України. (а.с. 13)

07.12.2023 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Харківській області із заявою, якою просила роз`яснення чи може вона отримати нове пенсійне посвідчення строком дії до 16.05.2024, адже це не є якоюсь додатковою пільгою, а лише документом, що зафіксує існуючий стан, оскільки відповідно до інформації на веб-порталі вона є інвалідом і пенсіонером. (а.с.16)

08.12.2023 року позивачем повторно направлено електронне звернення до пенсійного органу щодо виготовлення пенсійного посвідчення (14).

Відповідно до скріншоту з електронного кабінету позивача в ПФУ, пенсійний орган перед формуванням заяви на виготовлення паперового пенсійного посвідчення, зокрема, пропонує підготувати скановані копії таких документів: - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; - паспорт; - фотографії; - підпис.

ГУ ПФУ в Харківській області листом від 19.12.2023 року № 35646-41500/К-03/8-2000/23 із посиланням на положення ст. 31 Закону № 1058-IV, пункту 14-6.1 Прикінцевих положень, указу Президента від 06.11.2023 № 734/2023 позивача повідомлено про те, що строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 днів, тому виплату пенсій продовжено по 16.05.2024. Також звернуто увагу на те, що внесені зміни стосуються виплати пенсій, а пенсійне посвідчення можливо замовити тільки після надходження до органів Пенсійного фонду виписки з акта огляду медико-соціальної експертної комісії. З огляду на положення пункту 3 Постанови № 225 було повідомлено про пропозицію звернутись до медико-соціальної експертної комісії для здійснення повторного огляду. Після отримання виписки з акта огляду МСЕК можливість замовити пенсійне посвідчення звернувшись до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру управління Пенсійного фонду України або через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України (а.с. 17).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами визначає Закон України від 21.03.1991 № 875-XII «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон № 875-XII)

Згідно приписів ст. 3 Закону № 875-XII інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських об`єднань осіб з інвалідністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 875-XII визначено, що діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.

Частиною 2 ст. 4 Закону № 875-XII визначено, що соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 875-XII пільги особам з інвалідністю надаються на підставі посвідчення, яке підтверджує відповідний статус, пенсійного посвідчення чи посвідчення, що підтверджує призначення соціальної допомоги відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», в яких зазначено групу та причину інвалідності (для повнолітніх осіб), категорію "дитина з інвалідністю" (для дітей), а також у відповідних випадках вказано їх основні нозологічні форми захворювань (по зору, слуху та з ураженням опорно-рухового апарату). Порядок оформлення та видачі відповідних посвідчень іноземцям, які відповідно до закону мають право на пільги, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ст. 36 Закону № 875-ХІІ матеріальне, соціально-побутове і медичне забезпечення осіб з інвалідністю здійснюється у вигляді грошових виплат (пенсій, допомог, одноразових виплат), забезпечення медикаментами, технічними й іншими засобами, включаючи друковані видання із спеціальним шрифтом, звукопідсилюючу апаратуру та аналізатори, а також шляхом надання послуг по медичній, соціальній, трудовій і професійній реабілітації, побутовому та торговельному обслуговуванню.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом визначає Закон № 1058-IV.

Статтею 9 Закону № 1058-IV встановлено види пенсійних виплат і соціальних послуг, зокрема в частині першій зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Розділом ІV Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії по інвалідності (стаття 30), розмір такої пенсії (стаття 33), період, на який вона призначається (стаття 34), строк виплати пенсії по інвалідності в разі зміни групи інвалідності або відновлення працездатності (стаття 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Статтею 31 Закону № 1058-IV визначено, що причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 34 № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Частиною 4 ст. 44 Закону № 1058-IV визначено, що особам, яким призначено пенсію, органи Пенсійного фонду видають пенсійні посвідчення.

Видача пенсійного посвідчення для пенсіонерів здійснюється безоплатно.

Судом установлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області, отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 1058-IV, яка призначена на підставі виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 753602, згідно з якою 14.09.2021 позивачу встановлена ІІ група інвалідності (загальне захворювання) до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022.

28.10.2021 позивачу видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 з терміном дії до 30.09.2022.

Законом України від 18.10.2022 № 2682-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо захисту соціальних, трудових та інших прав фізичних осіб, у тому числі під час воєнного стану, та спрощення обліку робочих місць для осіб з інвалідністю», що набув чинності 06.11.2022, пункт 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV доповнено підпунктом 146.1. такого змісту:

Для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію по інвалідності або пенсію у зв`язку з втратою годувальника, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування (для осіб, призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятих на військову службу за контрактом у період воєнного стану - не менш як на весь строк їх військової служби). Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.

На виконання вимог підпункту 146.1 пункт 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV, ГУ ПФУ в Харківській області продовжено позивачу виплату пенсії по інвалідності до 16.05.2024 у зв`язку з військовим станом.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону № 1058-IV, Стратегії модернізації та розвитку Пенсійного фонду України на період до 2020 року, схваленої розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 672-р, постанови правління ПФУ № 26-1 від 03.11.2017 затверджено Порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії.

Згідно із положеннями п. 2 Розділу І Порядку № 26-1 пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення (додаток 1) особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Пенсійні посвідчення виготовляються у паперовій формі згідно зі зразком та описом бланка пенсійного посвідчення, наведеними у додатку 2 до цього Порядку, або у вигляді платіжної картки, яка одночасно є пенсійним посвідченням, містить графічну та електронну інформацію про власника, ключі кваліфікованого електронного підпису (далі - електронне пенсійне посвідчення).

Особам, яким видано електронне пенсійне посвідчення, пенсійне посвідчення в паперовій формі не видається.

За бажанням особи, якій виготовлено пенсійне посвідчення або платіжну картку, яка одночасно є пенсійним посвідченням, може додатково формуватись відображення в електронній формі інформації, що міститься у пенсійному посвідченні (далі - Електронне відображення пенсійного посвідчення).

Електронне відображення пенсійного посвідчення формується особі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) за допомогою мобільного додатка Порталу Дія із застосуванням засобів реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Реєстр) разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом тощо), який забезпечує на запит Порталу Дія отримання з Реєстру інформації про виготовлення особі документа, що підтверджує призначення їй пенсії, та передачу до Порталу Дія з Реєстру відповідно до законодавства України про захист персональних даних.

Електронне відображення пенсійного посвідчення має однакову з пенсійним посвідченням юридичну силу та строк дії.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку № 26-1 виготовлення пенсійних посвідчень здійснюється на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення та таких відомостей:

1) реєстраційного номера облікової картки платника податків або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

2) прізвища, імені та по батькові;

3) дати народження;

4) статі;

5) номера особового рахунку;

6) виду пенсії (за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника, за вислугу років);

7) групи, підгрупи, причини інвалідності із зазначенням у відповідних випадках нозологічних форм захворювань;

8) терміну дії посвідчення.

Положеннями п. 9 Розділу ІІ Порядку № 26-1 передбачено, що строк дії пенсійного посвідчення в паперовій формі не обмежується, крім випадків, коли пенсію призначено на визначений строк.

Відповідно до п. 1 Розділу VI Порядку №26-1 пенсійне посвідчення видається особі, якій призначено пенсію, особисто або її законному представнику у разі пред`явлення документів, що дають змогу територіальному органу Пенсійного фонду (банку) ідентифікувати одержувача пенсій та його законного представника, а також документів, що підтверджують статус законного представника (відповідне посвідчення, свідоцтво про народження, рішення суду тощо), та додатково у разі, якщо законний представник є резидентом, - документів, виданих відповідними контролюючими органами, що засвідчують його реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем набуто статус особи з інвалідністю, внаслідок чого остання набула право на отримання пенсії по інвалідності.

Так, статус особи з інвалідністю позивачем набуто після огляду медико-соціальної експертної комісії з 14.09.2021 та до 01.10.2022 із зазначенням дати чергового переогляду 15.09.2022.

При цьому, у зв`язку з призначенням пенсії по інвалідності, 28.10.2021 позивачу видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 терміном дії до 30.09.2022.

Разом з тим, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дія якого неодноразово продовжувалась та триває до сьогодні.

Відтак, станом на день переогляду позивача 15.09.2022, звернення останньої до відповідача із заявами, а також звернення до суду в Україні запроваджено режим воєнного стану.

В той же час, постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 № 390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову Кабінету Міністрів України від 08.03.2022 № 225 «Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України» доповнено пунктом 3 наступного змісту:

«Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:

осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;

дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).

При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що оскільки станом на визначену позивачу дату переогляду діяв режим воєнного стану, строк дії статусу особи з інвалідністю другої групи є продовженим на період до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.

Таким чином, позивач, маючи статус особи з інвалідністю та отримуючи пенсію по інвалідності, має право на отримання пенсійного посвідчення.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки судом правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи апеляційної скарги висновки колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 березня 2024 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді А.О. Бегунц В.Б. Русанова