Справа № 440/16784/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: К.І. Клочко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 р. Справа № 440/16784/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024, по справі № 440/16784/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за період з червня 2022 по квітень 2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме за період з червня 2022 по квітень 2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 , встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.06.2022 по 08.06.2022, з 01.10.2022 по 18.10.2022 в сумі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 01.06.2022 по 08.06.2022, з 01.10.2022 по 18.10.2022 в сумі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, з урахуванням проведених виплат

В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивач стаціонарно лікувався у зв`язку із пораненням у період з 09.06.2022 по 17.06.2022, з 19.06.2022 по 24.06.2022, з 24.06.2022 по 30.06.2022, доказів перебування на стаціонарному лікуванні у період з 01.06.2022 по 08.06.2022 не надано. Стосовно періоду з 28.09.2022 по 18.10.2022 апелянт зазначив, що позивач не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із пораненням отриманим 01.06.2022, а перебував на лікуванні у зв`язку з іншим захворюванням.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судовим розглядом, позивач перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 27.02.2022.

01.06.2022 під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини позивач отримав МВТ, ЗЧМТ, СГМ, Акубаротравма без пошкодження барабанних перетинок. Частковий розрив рогаційної манжети та задньої порції суглобової губи лівого плечового суглобу. Постравматична контрактура лівого плечового суглобу, що підтверджено довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2022 № 1395 та довідками військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 04.08.2022 № 1994 та від 31.10.2022 № 4617, від 07.12.2022 № 926 від 07.01.2023 № 323, від 19.05.2023 № 472.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.06.2022 № 162 ОСОБА_1 був направлений на лікування до НОМЕР_3 військового мобільного госпіталя.

В подальшому внаслідок отриманого поранення позивач проходив лікування в закладах охорони здоров`я: з 09.06.2022 по 17.06.2022, з 19.06.2022 по 24.06.2022, з 24.06.2022 по 05.08.2022, з 06.09.2022 по 15.09 2022, з 16.09.2022 по 22.09.2022, з 28.09.2022 по 18.10.2022, з 22.11.2022 по 07.12.2022, з 12.01.2023 по 26.01. 2023, з 03.02.2023 по 15.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджено копіями виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5904, № 2630, № 3682, № 3903, № 2463, № 378/377, перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 7711, довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 584198.

Позивач, вважаючи протиправним не нарахування та не виплату у належному розмірі грошового забезпечення, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач за період перебування на лікуванні набув право на отримання грошового забезпечення, у тому числі додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Так, відповідачем рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволених позовних вимог, з огляду на що судове рішення переглядається в частині позовних вимог за період з 01.06.2022 по 08.06.2022, з 01.10.2022 по 18.10.2022.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначав, що у період з 01.06.2022 по 08.06.2022 позивач не перебував на лікуванні, не виконував завдань , а тому підстави для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої п. 1 Постановою № 168, відсутні.

Стосовно періоду з 01.10.2022 по 18.10.2022 апелянт зазначав, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я лікуванні у вказаний період обумовлене не отриманим пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а іншим захворюванням, що також не дає підстав для нарахування та виплати спірної додаткової грошової винагороди.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII.

Частиною 1 ст. 2 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.

Відповідно до п. 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до п. 8 Порядку № 260 грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Пунктом 9 Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).

Згідно з п. 1 розділу XXVIII Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), зарахованим у розпорядження відповідних командирів або звільненим від посад, виплачується в розмірі грошового забезпечення, яке військовослужбовці отримували за займаними посадами до зарахування в розпорядження, але не більше ніж два місяці.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 була прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі Постанова № 168 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно з абз. 4 п. 1 Постанови № 168, право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень мають військовослужбовці за умов:

- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;

- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою № 168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.

Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, норми Постанови № 168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 01.06.2022 під час виконання обов`язків із захисту Батьківщини, перебуваючи в районі населеного пункту Довгеньке Ізюмського району Харківської області, отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджено довідкою військової частини НОМЕР_1 від 27.09.2022 № 1395, яка складена за формою, передбаченою додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Згідно з первинною медичною карткою (форма 100) ОСОБА_1 01.06.2022 надійшов із пораненням, отримав медичну допомогу.

Так, первинна медична карта (форма 100), затверджена додатком 4 наказу Генерального штабу ЗСУ від 09.07.2018 № 258 Про затвердження Керівництва з медичної евакуації в Збройних Силах України" є основним медичним документом на етапі надання домедичної допомоги після евакуації, є документом персонального медичного обліку поранених.

Зазначений документ заповнюється медиком після надання першої домедичної допомоги та містить наступну інформацію: особисті дані бійця; найменування підрозділу, до якого той належить; вид поранення; факт, що поранення отримане під час бойових дій; час надходження до стабілізаційного пункту; яку допомогу було вже надано на етапі евакуації тощо.

Форма 100 є необхідною для підтвердження факту отримання поранення під час виконання бойового завдання для військової частини, проходження медико-соціальної експертної комісії.

В подальшому внаслідок отриманого поранення позивач проходив лікування в закладах охорони здоров`я, а саме: з 09.06.2022 по 17.06.2022, з 19.06.2022 по 24.06.2022, з 24.06.2022 по 05.08.2022, з 06.09.2022 по 15.09 2022, з 16.09.2022 по 22.09.2022, з 28.09.2022 по 18.10.2022, з 22.11.2022 по 07.12.2022, з 12.01.2023 по 26.01. 2023, з 03.02.2023 по 15.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджено копіями виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5904, № 2630, № 3682, № 3903, № 2463, № 378/377, перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 7711, довідки-виписки з історії хвороби стаціонарного хворого № 584198.

Також у період з 06.08.2022 по 06.09.2022, з 31.10.2022 по 21.11.2022 з 08.12.2022 по 02.02.2023, з 16.02.2023 по 17.03.2023, з 21.03.2023 по 19.04.2023 позивач перебував у відпустці у зв`язку із хворобою, що підтверджується наказами командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.08.2022 № 220, 31.10.2022 № 306, 08.12.2022 № 346, від 07.01.2023 № 7, від 16.02.2023 № 47, від 21.03.2023 № 80.

Із матеріалів справи встановлено, що під час лікування позивачу встановлено діагноз: "МВТ, ЗЧМТ, СГМ, Акубаротравма без пошкодження барабанних перетинок. Частковий розрив рогаційної манжети та задньої порції суглобової губи лівого плечового суглобу. Постравматична контрактура лівого плечового суглобу".

Відповідно до довідки госпітальної ВЛК Військової частини НОМЕР_2 від 07.08.2022, складеної стосовно солдата ОСОБА_1 , отримана позивачем травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини (діагноз та постанова госпітальної військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва). Стан після лікування розриву зв`язок ротарної манжети лівого плечевого суглоба внаслідок вибухової травми (01.06.2022) з тимчасовим порушенням функції лівої верхньої кінцівки).

Згідно з довідкою ВЛК № 4617 від 31.10.2022, складеної стосовно солдата військової служби ОСОБА_1 , захворювання, так, пов`язане з проходженням служби (стан після перенесеної гострої реакції на стрес у вигляді тривожно-депресивної, астено-тривожного-інсомнічного синдрому та явищами емоційної нестійкості у відповідному періоді перенесеної МВТ, ЗЧМТ, СГМ, акубаротравми (01.06.2022).

За наведених обставин колегія суддів зазначає, що позивач набув право на отримання додаткової винагороди, передбаченої п. 1 постанови № 168, за спірний період 01.06.2022 по 09.06.2022, 01.10.2022 по 18.10.2022.

При цьому, докази нарахування та виплати позивачу додаткової грошової винагороди, встановленої Постановою № 168, за вказаний період відповідачем не надані.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо протиправності ненарахування та невиплати відповідачем позивачу додаткової винагороди, встановленої Постановою № 168, за період з 01.06.2022 по 08.06.2022 та з 01.10.2022 по 18.10.2022.

На підставі викладеного колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо задоволення зазначеної частини позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 23.09.2024 по справі № 440/16784/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов