Справа № 440/14535/24
Суддя: Н.І. Слободянюк
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 грудня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/14535/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Слободянюк Н.І., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

До Полтавського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:

- визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неоформлення довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, ненарахування та невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно ОСОБА_1 за весь період військової служби;

- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 оформити ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за весь період військової служби відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 1998 року № 1135 "Про забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном у мирний час", постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил та інших військових формувань у мирний час", наказу Міністра оборони України від 31 січня 2006 року № 45 "Про заходи щодо виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2004 року № 1444", наказу Міністра оборони України від 29 квітня 2016 року № 232 "Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту".

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.

Частиною третьою статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 132 цього Кодексу розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 вказаного Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з частиною другою цієї статті за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір за ставкою у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028,00 грн.

При цьому відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту позовних вимог слідує, що позивачем заявлено, зокрема, позовні вимоги щодо визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за весь період військової служби та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 таку грошову компенсацію, за які позивач звільняється від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Разом із тим, позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо неоформлення довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 оформити ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Суд зауважує, що ці позовні вимоги безпосередньо не стосуються питання стягнення заробітної плати, а тому за подання таких позовних вимог підлягає сплаті судовий збір.

Таким чином, сума судового збору за подання вказаного позову через систему "Електронний суд" складає 968,96 грн /0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб х 0,8/.

До позовної заяви позивачем не додано документа про сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У постановах Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі №480/3105/19 та від 14 грудня 2023 року у справі № 380/1785/21 визначено, що враховуючи правову природу компенсації за неотримане речове майно, спеціальним строком звернення до суду з цим позовом є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

З наданих позивачем документів слідує, що позивач виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 13 червня 2024 року.

Таким чином, про порушення свого права на отримання компенсації за неотримане речове майно позивач дізнався саме 13 червня 2024 року, а тому встановлений законом місячний строк звернення до суду з цим позовом слід обчислювати з 14 червня 2024 року та відповідно строк звернення до суду з цим позовом закінчився 15 липня 2024 року (перший робочий день після 14 липня 2024 року).

Позивач звернувся до суду з цим позовом - 03 грудня 2024 року, тобто з пропуском місячного строку звернення до суду.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позовної заяви позивачем додано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій він просить визнати поважними причини пропущення строку звернення до суду з цим позовом та поновити його.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що під час проходження військової служби позивач розраховував на правомірну поведінку суб`єкта владних повноважень відповідача, в тому числі з питань розгляду його рапортів від 27 червня 2024 року. Після звільнення з військової служби позивач продовжив свою активну поведінку з питання з`ясування підстав та причин ненарахування йому компенсації за неотримане речове майно, склав та направив поштою повторний рапорт від 23 жовтня 2024 року на адресу відповідача, який був отриманий військовою частиною НОМЕР_1 . Однак повторний рапорт також був проігнорований відповідачем. У зв`язку з вищевказаним позивач був позбавлений можливості своєчасно дізнатися про причини ненарахування та невиплату йому компенсації за неотримане речове майно, а тому належним чином звернутися до суду для захисту своїх соціальних прав. Крім того, перебіг терміну на звернення до суду розпочинається від дня, коли особа зізналася про порушення своїх прав та інтересів, в даному випадку позивач дізнався про порушення своїх прав з боку відповідача тільки у листопаді 2024 року.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося вище, позивач виключений зі списків особового складу військової частини 13 червня 2024 року.

Тож про порушення свого права внаслідок ненарахування та невиплати компенсації за неотримане речове майно позивач повинен був дізнатися (мав таку можливість) ще в червні 2024 року при його звільненні зі служби та проведенні із ним повного розрахунку.

Відтак, направлення відповідачу рапортів від 27 червня 2024 року та від 23 жовтня 2024 року не змінює моменту, з яким законодавство пов`язує початок перебігу строку звернення до суду, а свідчить лише про час, коли позивач виявив зацікавленість до стану своїх прав та почав вчиняти активні дії щодо реалізації своїх прав і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Крім того, позивачем не надано суду доказів на підтвердження факту надіслання (вручення) відповідачу рапортів від 27 червня 2024 року.

Згідно з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 грудня 2023 року у справі № 380/1785/21:

"Суд погоджується, що у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби.

Суд не заперечує, що військовослужбовець після звільнення його з військової служби зберігає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання відповідної заяви. Однак це не свідчить про можливість подання вказаної заяви на отримання компенсації поза межами будь-яких строків.

Суд наголошує, що чинне законодавство не дозволяє виключити військовослужбовця зі списків особового складу військової частини без його згоди, у разі відсутності повного розрахунку, зокрема компенсації за неотримане речове майно. Це надає можливість останньому впевнитися, що всі фінансові питання з ним були вирішенні до звільнення.

Отже, суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що про невиплату грошової компенсації за неотримане речове майно позивачка повинна була бути обізнана з часу її звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини.

Звернення позивачки до відповідача з адвокатських запитом від 14.12.2020 і отримання листа від 23.12.2020 у відповідь на запит не змінює момент, з якого позивачка повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації права і ця дата не пов`язана з початком перебігу строку звернення до суду.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку необізнаності позивачки щодо видів та розміру речового майна, якими вона не була забезпечена під час служби, остання повинна була звернутися із заявою про надання їй відповідної інформації без зайвих зволікань.

Будь-яких об`єктивних перешкод щодо неможливості своєчасно (у межах місячного строку) звернутися до відповідача із запитом щодо компенсації за неотримане речове забезпечення та за захистом своїх порушених прав до суду позивачка не навела.

Указане свідчить про пропущення строку звернення до суду, передбаченого частиною п`ятою статті 122 КАС України, з відповідними позовними вимогами".

За загальним правилом поновленню підлягають строки, які порушені з поважних причин, а поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка звернулася з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Аналогічний висновок викладений, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2023 року у справі № 990/139/23.

В пункті 58 постанови від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що "введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку".

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження наявності обставин, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до суду з цим позовом, а відтак суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Отже, позовну заяву подано без додержання вимоги вимогам статті 122, частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги наведене, наявні правові підстави для залишення позовної заяви без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 122, 160, 161, 169, 171, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И Л А:

Визнати неповажними підстави пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом, що вказані у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків упродовж десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду:

- документа про сплату судового збору в сумі 968,96 грн (за реквізитами: отримувач: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/22030101; ; банк: Казначейство України (ЕАП); рахунок: UA4016719; призначення платежу: Судовий збір, за позовом____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд); або доказів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліків позовної заяви, вона буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Н.І. Слободянюк