Справа № 480/10567/24
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Державного підприємства "Документ", Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі, яка розташована в місті Варшава про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Державної міграційної служби України, Державного підприємства "Документ", Державного підприємства «Документ» в особі відокремленого підрозділу філії в Польщі, яка розташована в місті Варшава, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України, Державного підприємства «Документ» та його відокремленого підрозділу - філії в Польщі, яка розташована в місті Варшава, щодо невидачі паспорту громадянина України для виїзду за кордон (серія та номер С|032148 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110), який оформлений на ОСОБА_1 ім`я;
- зобов`язати Державне підприємство «Документ» в особі відокремленого підрозділу - філії в Польщі, яка розташована в місті Варшава, видати виготовлений на ОСОБА_1 ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_1 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110), в порядку та на підставі законодавства України, яке було чинне на момент його звернення до філії ДП «Документ» в Польщі, яка розташована в м. Варшава, про його оформлення - 12.03.2024 року, тобто без пред`явлення будь-яких військово-облікових документів.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони Державній міграційній служби України, Державному підприємству «Документ» та його відокремленому підрозділу - філії в Польщі, яка розташована в місті Варшава вчиняти будь які дії щодо виготовленого на ОСОБА_1 ім`я паспорту громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110), а саме:
- Заборонити повертати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) згідно з актом приймання-передачі відповідному територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС для зберігання.
- Заборонити знищувати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) в разі закінчення строку їх зберігання.
Заява мотивована тим, що на теперішній час, паспорт громадянина України для виїзду за кордон позивача ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) знаходиться у філії ДП «Документ» в Польщі, яка розташована в місті Варшава. Однак, відповідно до п. 10 Порядку реалізації експериментального проекту щодо оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянам України, які перебувають за межами України, оформлення, обміну іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають в Україні, посвідки на постійне проживання під час їх перебування за межами України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2022 року за № 678, у разі неотримання паспортагромадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідки протягом трьох місяців з дня його/її надходження до відокремленого підрозділу паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідка разом із заявою-анкетою та долученими до неї документами повертаються згідно з актом приймання-передачі відповідному територіальному органу/ територіальному підрозділу ДМС для зберігання. На сайті ДП «Документ» наявна інформація, що у випадку не отримання паспорту, його буде повернуто в України через 1 місяць. На думку позивача, наведене свідчить, що за час розгляду справи відповідачі, керуючись Порядком №678 можуть надіслати виготовлений на ОСОБА_1 ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) надішлють на зберігання до територіального підрозділу ДМС для зберігання, що може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Крім того позивач вважає, що з позову вбачається очевидність протиправності дій (бездіяльності) відповідачів, які, на його думку, позбавили його законного права щодо отримання виготовленого на його ім`я паспорту громадянина України для виїзду за кордон.
Суд, аналізуючи заяву позивача про забезпечення позову, доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Частинами першою та другою статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно з положеннями частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС України).
Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Крім того, суд звертає увагу на те, що заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 21.09.2023 року у справі №580/244/23, від 11.12.2023 року по справі № 802/112/18-а, від 18 червня 2024 року по справі № ЗП/620/6/23, від 17.10.2024 року по справі № 300/1691/21.
Отже при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.
Так само суд повинен вказати підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову шляхом заборонити повертати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) згідно з актом приймання-передачі відповідному територіальному органу/територіальному підрозділу ДМС для зберігання та заборонити знищувати паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) в разі закінчення строку їх зберігання.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, заявник вказує на те, що за час розгляду справи відповідачі, керуючись Порядком №678 можуть надіслати виготовлений на ОСОБА_1 ім`я паспорт громадянина України для виїзду за кордон ( НОМЕР_2 від 26.03.2024 року, дійсний до: 26.03.2034 року, орган, що видав 2110) надішлють на зберігання до територіального підрозділу ДМС для зберігання, що може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Зазначені заявником обставини, на переконання суду, не свідчать про те, що вони можуть істотно ускладнити чи унеможливити поновлення порушених прав позивача та інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду.
Отже, станом на день постановлення цієї ухвали відсутні підстави для висновку, що існуватиме неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття заходів забезпечення позову, а також що існуватиме необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення її прав у майбутньому, оскільки заявником не обґрунтовано невідворотність настання стверджуваних наслідків без застосування заходів забезпечення позову.
Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків не є беззаперечним доказом для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову. Суд здійснює захист реально порушених прав, а не тих, які ймовірно може бути порушено у майбутньому.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні від 15.11.2007 по справі "Бендерський проти України", в якому Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.
Крім того, у рішенні від 09.01.2007 у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Отже, із наведеного слідує, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Проте, позивачем не наведено жодних істотних обставин та належних доказів, які б вказували на наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у даній адміністративній справі, а також того, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, виходячи з принципу співмірного вжиття заходів забезпечення позову, та з огляду на приписи статті 150 КАС України, за відсутності обґрунтованих підстав та доказів на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.
Суддя В.О. Павлічек