Справа № 520/11526/24
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 520/11526/24

адміністративне провадження № К/990/45415/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М. перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 520/11526/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та спонукання до призначення пенсії,

УСТАНОВИВ:

У 2024 році ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком від 15.04.2024 № 65;

зобов`язати відповідача призначити та виплатити позивачу з 09.05.2023 пенсію за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 14.11.1979 по 14.10.1980, з 13.01.1983 по 07.09.1986, з 20.04.1987 по 06.01.1989, з 01.03.1989 по 23.11.1990.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024, позов задавлено частково:

визнано протиправним та скасовано рішення відповідача від 15.04.2024 №65;

зобов`язано відповідача повторно розглянути звернення позивача від 09.05.2023 з приводу призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" шляхом зарахування до страхового стажу періодів роботи з 14.11.1979 по 14.10.1980, з 13.01.1983 по 07.09.1986, з 20.04.1987 по 06.01.1989, з 01.03.1989 по 23.11.1990, з 18.02.1992 по 07.04.1992, з 10.04.1992 по 09.07.1993 і прийняття рішення про призначення пенсії з урахуванням висновків суду по даній справі;

у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

25.10.2024 на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, надійшла касаційна скарга відповідача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024.

Ухвалою Верховного Суду від 07.11.2024 касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 520/11526/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та спонукання до призначення пенсії - повернуто скаржнику.

Так у вказаній ухвалі суд зауважив, що касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування які є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), та на думку скаржника допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

26.11.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга відповідача, в якій скаржник просить: скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі №520/11526/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Суд встановив, що звертаючись вперше з касаційною скаргою відповідач подав до суду касаційну скаргу від 18.10.2024 № 1300-5903-7/175491.

26.11.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла та сама касаційна скарга від 18.10.2024 № 1300-5903-7/175491.

Тобто скаржник не врахував приписи Верховного Суду, викладені в ухвалі від 07.11.2024 та подав повністю ідентичну вперше поданій касаційну скаргу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

У цій справі суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

На виконання пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначаються: підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Вимоги вказаного припису скаржник не виконав.

Пункт 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлює, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо: у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, оскільки такий обов`язок покладено на скаржника, так як в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а в подальшому саме в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення.

В той же час аргументи касаційної скарги зводяться до викладення обставин справи, цитування нормативно-правових актів, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

За таких обставин касаційна скарга належить поверненню особі, яка її подала.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2024 у справі № 520/11526/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення та спонукання до призначення пенсії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін