Справа № 560/14751/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Хмельницького окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України, в якому просять:

- визнати протиправним та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оформлене протоколом № 6-д від 2 квітня 2024 року;

- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та призначити і виплатити нам одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю під час проходження військової служби ОСОБА_4 у розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок вогнепального поранення голови загинув солдат - ОСОБА_4 - син та чоловік позивачів. Позивачами було подано комплект документів до Міністерства оборони України через ІНФОРМАЦІЯ_2 для виплати одноразової грошової допомоги. Однак відповідачем було прийнято рішення про фактичне повернення заяви на доопрацювання у зв`язку з неможливістю встановити обставини, за яких наступила смерть. Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивачі звернулись до суду із позовом.

Ухвалою суду від 11 жовтня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Представник Міністерства оборони України подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що згідно з підпунктом "в" пункту 1 ст. 16-4 Закону призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), військовослужбовця с наслідком: в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом). Аналогічні положення містить і пункт 19 Постанови КМУ № 975 (в редакції на дату смерті ОСОБА_4 ). З викладених норм матеріального права слідує, що умовою для призначення спірної допомоги позивачам, відповідно до пункту "в" ст. 16-4 Закону, є відсутність факту спричинення військовослужбовцем собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства. За результатами проведеного військовою частиною НОМЕР_1 розслідування встановлено, що винним у спричиненні тілесного ушкодження, яке потягло смерть, є сам солдат ОСОБА_4 , який загинув внаслідок своїх власних дій, здійснивши постріл з автомату собі в голову. З матеріалів справи також вбачається, що за фактом смерті ОСОБА_4 слідчим в особливо важливих справах 3 відділення слідчого відділу Управління СБУ у Харківській області лейтенантом юстиції Валерією Перепелицею здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, результати якого до відома комісії Міноборони на момент прийняття оскаржуваного рішення доведені не були. За таких обставин, з урахуванням положень підпункту "в" пункту 1 статті 16-4 Закону, підстав для призначення допомоги позивачу не було.

У відзиві відповідач просить проводити розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Відповідно до положень ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. Як зазначається у п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

З урахуванням характеру спірних правовідносин, предмету доказування у цій справі, відзиву відповідача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для проведення судового засідання з повідомленням сторін.

Представник відповідача у відзиві також заявляє клопотання про витребування в УСБУ у Харківській області інформацію щодо результатів досудового розслідування кримінального провадження за фактом смерті ОСОБА_4 .

Ознайомившись із поданим клопотанням, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що відповідачем не надано суду доказів щодо реально вжитих заходів для отримання витребуваних доказів самостійно та причини неможливості самостійно отримати такі докази. Також відповідач не обгрунтовує, які саме обставини може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.

З урахуванням зазначеного суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Представник Міністерства оборони України 06.11.2024 року подав до суду клопотання про залучення в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішуючи вказане клопотання суд враховує таке.

Згідно з частиною 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Оскільки предметом спору є визнання протиправним рішення Міністерства оборони України щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання повторно розглянути заяву про виплату одноразової грошової допомоги, рішення у справі жодним чином не впливає на права або обов`язки ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи викладене у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи необхідно відмовити.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

Військовослужбовець ОСОБА_4 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Внаслідок вогнепального поранення голови загинув ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - син та чоловік позивачів.

Згідно висновку експерта № 12-17-558 - ЧТ /22 Чугуївського відділення судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації смерть ОСОБА_4 настала 17.10.2022 унаслідок наскрізного кульового вогнепального поранення голови з руйнуванням лівої півкулі головного мозку.

З акту службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 № 250 "Про результати встановлення причин та умов загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 " вбачається, що загибель ОСОБА_4 не пов`язана із захистом Батьківщини та безпосередньою участю у бойових діях щодо забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. В ході проведення службового розслідування встановлено, що на час настання події, солдат ОСОБА_4 в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував, загибель вказаного військовослужбовця пов`язана з вчиненням ним кримінального правопорушення, а саме порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

Відповідно до висновку службового розслідування стрільця-помічника гранатометника другого стрілецького відділення другого стрілецького взводу першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 , вважати таким, який ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув внаслідок порушення правил поводження зі зброєю.

21.08.2023 року 11 Регіональною військово-лікарською комісією встановлено, що "Вогнепальне поранення голови", одержане солдатом ОСОБА_4 та причина смерті, так, пов`язані з проходженням військової служби.

Позивачі через ІНФОРМАЦІЯ_2 подали заяви про призначення їм одноразової грошової допомоги згідно "Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2013 №975.

Рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02.04.2024 оформлене протоколом № 6/д відмовлено позивачам у призначенні виплат передбачених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 та повернуто на доопрацювання документи для призначення одноразової грошової допомоги.

Рішення мотивоване тим, що поданий комплект документів для призначення одноразової грошової допомоги містить суперечливі дані. Згідно зі статтею 16-4 України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення. За поданими документами неможливо визначити обставини, за яких наступила смерть.

Позивачі, не погоджуючись із зазначеною відмовою, звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок проходження громадянами України військової служби, їх права та обов`язки визначаються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», відповідними положеннями про проходження військової служби громадянами України, які затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 41 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно ч. 1 ст. 16 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Частиною 2 зазначеної статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується, зокрема, у разі:

- загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

- смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерть особи звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

Пунктом 1 статті 16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закону № 2011-XII) передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 -3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

На виконання ч. 2 ст. 16-2 та ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-ХІІ постановою КМУ від 25.12.2013 № 975 затверджено "Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" (далі - Порядок № 975).

Пунктом 1 Порядку № 975 визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть ( п. 3 Порядку №975)

Відповідно до ст. 16-4 Закону № 2011 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою за відомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно п. 19 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком: вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення; вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Частиною першою статті 172-19 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами.

З акту службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 № 250 "Про результати встановлення причин та умов загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 " вбачається, що в ході проведення службового розслідування зокрема встановлено:

17.10.2022 ОСОБА_4 зранку вів себе спокійно, уникав будь-яких розмов, після сніданку займався заготовкою дров та палив піч у будинку, де тимчасово проживав разом з старшим солдатом ОСОБА_5 .

О 13.25 17.10.2022 ОСОБА_5 вийшов з будинку до сусіднього будинку за молодшим сержантом ОСОБА_6 , щоб повідомити про заступання на чергування на пост № 2. У будинку тимчасового проживання солдат ОСОБА_4 залишився один.

О 13.30 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 по дорозі до будинку, де знаходився ОСОБА_4 ,

почули постріл.

Зайшовши до будинку, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 побачили ОСОБА_4 у положенні лежачи, у крові, збоку біля нього лежав автомат. Він подавав ознаки життя: рухався, хрипів, з ротової порожнини виділялась кров. Отримане ушкодження голови виявилось смертельним.

Встановлено, що винним у спричиненні тілесного ушкодження, яке потягло смерть, Є сам солдат ОСОБА_4 , який загинув внаслідок своїх власних дій, здійснивши постріл з автомату собі в голову.

Відповідно до висновку експерта № 12-17-558 - ЧТ /22 Чугуївського відділення судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Департаменту охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації смерть ОСОБА_4 настала 17.10.2022 унаслідок наскрізного кульового вогнепального поранення голови з руйнуванням лівої півкулі головного мозку.

Відповідно до акту службового розслідування та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.10.2022 № 250 "Про результати встановлення причин та умов загибелі військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 " загибель ОСОБА_4 пов`язана з вчиненням ним кримінального правопорушення, а саме порушення правил поводження зі зброєю, що заподіяло смерть потерпілого.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за порушення правил поводження із зброєю, а також боєприпасами, вибуховими, іншими речовинами і предметами, що становлять підвищену небезпеку для оточення, а також з радіоактивними матеріалами (ч. 1 ст. 172-19 КУпАП). Суб`єктом правопорушення за вказаною статтею є військовослужбовець, який загинув.

В той же час, ні нормами Кримінального кодексу України, ні Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено права складання протоколу про адміністративні правопорушення або провадження досудового розслідування відносно померлої особи.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України (редакція чинна на момент винесення судового рішення у справі), кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження необхідним для реабілітації померлого.

У свою чергу, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Отже, притягнення ОСОБА_4 до відповідальності із накладенням адміністративного стягнення в порядку статті 38 КУпАП є неможливим у зв`язку з його смертю.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року у справі № 760/9519/17.

Отже, неможливість фіксації факту адміністративного правопорушення та встановлення вини особи у його вчиненні, притягнення її до відповідальності згідно з процедурою, встановленою Кодексом України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із її смертю та з урахуванням висновку про вчинення особою факту адміністративного правопорушення не може мати наслідком призначення та виплату позивачці одноразової грошової допомоги за умови вчинення загиблою особою адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 06.04.2021 у справі № 120/4628/18-а зазначив, що факт притягнення чи не притягнення особи до адміністративної відповідальності на можливість призначення позивачу спірної допомоги не впливає, оскільки визначальним в даному випадку є фактичні обставини загибелі, а не сам факт притягнення особи до відповідальності.

Крім того, відповідно до пункту 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи:

- заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги;

- витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу);

- витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії:

- документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства;

- свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста;

- свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста

- для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого);

- свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові);

- документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені);

- свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині;

- документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

- рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста);

- рішення суду або нотаріально посвідченого правочинну, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні);

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Згідно з п. 14 цього Порядку одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу.

Подання зазначених у п. 10 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у от. 16-4 Закону № 2011-ХІІ (зокрема, про те, що вона не пов`язана з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушення загиблим (померлим) військовослужбовцем), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала смерть (загибель) за обставин, перелік яких визначений у ст. 16-4 Закону № 2011-XII, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги.

Подання членами сім`ї, батьками та утриманцями загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, документа, що свідчить про причини й обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства є обов`язковим і прямо передбачене законодавством, що визначає механізм призначення і виплати вказаної одноразової грошової допомоги.

Отже, при вирішенні питання про призначення і виплату одноразової грошової допомоги слід враховувати не лише випадки, коли вказана допомога необхідна бути призначена і виплачена, а й підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.

Так, згідно п. 1.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2014 №402, військово- лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза установлює, зокрема, причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв), однак не встановлює і не може встановлювати причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема, про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.10.2018 у справі №265/7930/16-а, постанові від 06.04.2021 у справі 120/4628/18-а.

Тобто, відповідальним за повноту та достовірність документів, визначених пунктом 10 Порядку № 975, є заявник.

Разом з тим, позивачами не подано документи, що свідчать про те, що смерть військовослужбовця не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства як до заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги так і до суду.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги обставини даної справи у сукупності з наведеними нормами законодавства, а також те, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України при прийнятті оскаржуваного рішення, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог позивачки.

У зв`язку із відмовою у позові розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168 , код ЄДРПОУ - 00034022)

Головуючий суддя П.І. Салюк