Справа № 140/14115/24
Суддя: Шепелюк Віталій Леонідович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

10 грудня 2024 року ЛуцькСправа № 140/14115/24

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Шепелюк В.Л., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 29 травня 2024 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ у розмірі двох прожиткових мінімумів; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ у розмірі двох прожиткових мінімумів, починаючи з 29 травня 2024 року.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

У відкритті провадження у справі належить відмовити з таких мотивів та підстав.

За змістом позовної заяви позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області є потерпілою від Чорнобильської катастрофи, постійно проживає в населеному пункті, віднесеному до зони гарантованого добровільного відселення, є непрацюючим пенсіонером. ОСОБА_1 вважає, що відповідач протиправно не здійснює їй виплату встановленого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи щомісячного підвищення до пенсії, право на яке відновлено рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 у розмірі двох прожиткових мінімумів.

З комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду встановлено, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду рішенням від 31 травня 2023 року у справі №140/7876/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 20 жовтня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 з 20 жовтня 2022 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), до фактичної зміни обставин чи зміни нормативно-правових актів, що були застосовані судом під час вирішення даного спору; стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судовий збір у сумі 1 073,60 грн.

Вказане судове рішення набрало законної сили 01 липня 2023 року.

Предмет позову це матеріально-правова вимога, заявлена позивачем для усунення допущеного відповідачем порушення суб`єктивного права позивача. Змістом спірних правовідносин є суб`єктивне право позивача на нарахування та виплату підвищення до пенсії на підставі та в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Підставу позову складають обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги (юридичні факти).

Проаналізувавши підстави та предмет позову та враховуючи склад сторін у цій справі та у справі №140/7876/23, є підстави для висновку про те, що судом уже вирішено спір між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення нарахування та виплати щомісячного підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язання провести нарахування та виплату щомісячного підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

При цьому підстави позову в обох випадках зводяться до одних і тих же обставин: позивач проживає в населеному пункті, який віднесено до зони гарантованого добровільного відселення, є непрацюючим пенсіонером; рішенням Конституційного Суду України від 17 липня 2018 року №6-р/2018 визнано неконституційним підпункт 7 пункту 4 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 року №76-VIII Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України, яким було виключено статтю 39 Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У даній позовній заяві та у позовній заяві у справі №140/7876/23 предметом позову було визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати підвищення до пенсії на підставі та в розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №140/7876/23 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області з 20 жовтня 2022 року здійснює виплату позивачу підвищення до пенсії відповідно до статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що підтверджується листом відповідача від 30 жовтня 2024 року №14261-13757/Л-02/8-0300/24. З цього листа також слідує, що застосовано як розрахункову величину розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року 2481,00 грн. На даний час розмір пенсії ОСОБА_1 становить 9210,60 грн, в тому числі 4962,00 грн доплата на виконання рішення суду.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень, оскільки виконання судового рішення являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №686/23317/13-а, від 06 лютого 2019 року у справі №816/2016/17, а також в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15.

Приписами частини першої статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, нормами процесуального закону встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для зобов`язання відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вказані правові норми мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

За своєю суттю цей спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача під час виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №140/7876/23, а заявлені позовні вимоги у новому позові спрямовані на виконання цього судового рішення після набрання ними законної сили. Фактично позивач не погоджується із способом виконання вказаного судового рішення у справі №140/7876/23 щодо нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року, а не станом на 1 січня календарного року виплати підвищення до пенсії.

У постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі №522/10140/17 та від 21 листопада 2019 року у справі №802/1933/18-а висловлено позицію, відповідно до якої якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Крім того, ОСОБА_1 18 листопада 2024 року зверталась до суду із позовом до з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності щодо ненарахування та невиплати з 15 травня 2024 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ у розмірі двох прожиткових мінімумів; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, що проживає на території радіоактивного забруднення, відповідно до статті 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ у розмірі двох прожиткових мінімумів, починаючи з 15 травня 2024 року.

Ухвалою судді від 22 листопада 2024 року у справі №140/13413/24, яка набрала законної сили 10 грудня 2024 року, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Варто зазначити, що предмет у даній справі та у справі №140/13413/24 є тотожним. При цьому зміна дати, з якої позивач просить задовольнити її позовні вимоги (15 травня 2024 року та 29 травня 2024 року), зумовлена виключно строком звернення до суду, встановленим частиною другою статті 122 КАС України (у справі №140/13413/24 позов датований 15 листопада 2024 року, у даній справі 29 листопада 2024 року).

Таким чином, оскільки законодавче регулювання спірних правовідносин не змінилось, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є судові рішення, що набрали законної сили, тому у відкритті провадження у даній справі слід відмовити на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Керуючись пунктами 1, 2 частини першої статті 170, статтями 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. Л. Шепелюк