Справа № 380/22235/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 рокусправа № 380/22235/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Торгового підприємства «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Торгового підприємства «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю до Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у якій позивач просить: зобов`язати Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти та заборони з майна Торгового підприємства «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код юридичної особи 13831665, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 4190047 та № 8086929.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що належне позивачу майно обтяжене арештом, накладеним відповідно до постанови відповідача про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АА №497633 від 14.10.2008, а також постанови б/н від 26.06.1900, про що до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено записи № 4190047 від 08.12.2006 р. та № 8086929 від 17.10.2008 р. При цьому ані позивач, ані відповідач не володіє інформацією щодо виконавчих документів, на підставі яких відкрито виконавче провадження/виконавчі провадження та накладено арешт, відомостями про стягувача і боржника у відповідному виконавчому провадженні чи будь-якими іншими даними, що дозволили б встановити підставність обтяження майна та його існування на даний час.

Позивач вважає, що невжиття відповідачем заходів щодо зняття обтяження з майна позивача є порушенням норм чинного законодавства та права позивача на вільне розпорядження власним майном.

Ухвалою від 08.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначеного судове засідання на 19.11.2024.

19.11.2024 відкладено розгляд справи до 05.12.2024.

Позивач долучив до матеріалів справи додаткові докази (клопотання від 02.12.2024), просив проводити розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи у спрощеному позовному провадження повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Торгове підприємство «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю (ТзОВ «Культовари») є власником приміщення магазину по вул. Привокзальній, буд. № 51а у м. Моршин.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 22.10.2024 позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містяться обтяження щодо арешту майна товариства магазину Культтовари, вул. Привокзальна, 51а, м. Моршин Львівської області. Підставами відповідних обтяження вказано постанови ВДВС Стрийського району.

23.10.2024 позивач звернувся до відповідача з проханням надати інформацію та документи на підставі яких обтяжено належне ТП «Культтовари» майно, а також вжити передбачених чинним законодавством заходів для скасування вжитих під час примусового виконання рішення заходів та вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження майна позивача.

Листом від 24.10.2024 відповідач повідомив, що за даними пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження ВП/ВД (спецрозділ) не ідентифіковані дані за виконавчим документом та боржником, що відображені в обтяженні від 08.12.2006 № 4190047 та відмовив у знятті арешту з майна позивача з покликанням на ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

27.11.2024 позивач повторно звернувся до відповідача з запитом щодо вжиття заходів та вчинення дій щодо реєстрації припинення обтяження майна товариства.

Листом від 29.11.2024 відповідач повідомив, що за даними пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження ВП/ВД (спецрозділ) не ідентифіковані дані за виконавчим документом та боржником, що відображені в обтяженні від 14.10.2008 за № 497633 та відмовив у знятті арешту з майна позивача з покликанням на ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Позивач з метою захисту своїх прав звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.38 Закону №606-XIV у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, вказаної у частині другій цієї статті, для її пред`явлення до органу нотаріату та інших органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження для зняття арешту з майна.

Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 набрав чинності 05 жовтня 2016 року, відповідно до ст.1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст.40 Закону № 1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Суд встановив, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна зареєстровано обтяження (арешт) майна ТзОВ «Культовари» магазину Культтовари, яке знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 51а, м. Моршин Львівської області (постанова б/н 1900 ВДВС Стрийського району, постанова АА № 497633 від 14.10.2008 ВДВС Стрийського МРУЮ Львівської області).

Згідно листів відповідача 24.10.2024 та від 29.11.2024 за даними пошуку в автоматизованій системі виконавчого провадження ВП/ВД (спецрозділ) не ідентифіковані дані за виконавчим документом та боржником, що відображені в обтяженні від 08.12.2006 № 4190047 та в обтяженні згідно постанови від 14.10.2008 за № 497633. При цьому повідомлено, що строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби становить три роки згідно наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями».

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів існування на момент звернення з даним позовом до суду незавершених виконавчих проваджень у яких ТзОВ «Культовари» виступає боржником і в межах яких накладено арешт на його майно.

Отже, на даний час відпала необхідність обтяження майна боржника і накладений арешт перешкоджає розпоряджатись своїм майном, тому жодних підстав для продовження дії арешту майна позивача немає, що є достатньою підставою для зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судові витрати позивача зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 14, 77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Зобов`язати Стрийський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешти та заборони з майна Торгового підприємства «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю, ідентифікаційний код юридичної особи 13831665, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 4190047 та № 8086929.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 82400, Львівська обл., м. Стрий, вул. Болехівська, 27, ) на користь Торгового підприємства «Культовари» із статусом товариства з обмеженою відповідальністю (адреса: 82482, Львівська обл., м. Моршин, вул. Привокзальна, 51А, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім грн. 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна