Справа № 160/32482/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2024 року Справа №160/32482/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійник В.М., розглянувши заяву про самовідвід судді Олійника В.М. в адміністративній справі №160/32482/24 за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях, в якій просить:

визнати протиправними дії Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі (ФІЛІЯ ГСЦ МВС) Територіального Сервісного Центру МВС № 1249 щодо відмови ОСОБА_1 у реєстрації транспортного засобу ТОYОТА СОRОLLА, 2008 року випуску, номер VIN: НОМЕР_1 держаний номер НОМЕР_2 та відмови ОСОБА_1 , у реєстрації транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 120, 2008 року випуску, номер VIN: НОМЕР_3 , держаний номер НОМЕР_4 ;

зобов`язати Регіональний Сервісний Центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях на підставі рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області по справі №175/5259/21 від 29 квітня 2024 року здійснити перереєстрацію транспортного засобу ТОYОТА СОRОLLА, 2008 року випуску, номер VIN: НОМЕР_1 держаний номер НОМЕР_2 , транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 120, 2008 року випуску, номер VIN: НОМЕР_3 , держаний номер НОМЕР_4 із зазначенням в реєстраційних документах, що власником 1/16 частини автомобілів є ОСОБА_1 .

09 грудня 2024 року вищезазначену справу №160/32482/24 розподілено судді Олійнику В.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.12.2024 року.

10 грудня 2024 року до канцелярії суду від судді Олійника В.М. надійшла заява про самовідвід, в якій суддя на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України з підстави близького знайомства з позивачем заявляє самовідвід по справі №160/32482/24.

Надаючи правову оцінку заяві про самовідвід, суд виходить з наступного.

За змістом приписів Кодексу адміністративного судочинства України процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені в статті 36 КАС України.

Так, відповідно до частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

За приписами частин 1-2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначені підстави для відводу (самовідводу) судді, при цьому також визначено порядок здійснення такого відводу (самовідводу).

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України чітко передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішеннями або окремою думкою судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Із системного аналізу підстав для відводу судді, які визначені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, слідує, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому для відведення судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Водночас, такі обставини мають бути доведеними.

Разом з цим, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

При цьому суд зауважує, що Європейський суд з прав людини диференціює чи у конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack vs Belgium (заява №8692/79), Grieves vs UK (заява №57067/00).

Відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Le Compte, Van Leuven and De Meyere, заява №7238/75, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (заява №33958/96) та у пункті 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" (заява №33949/02).

Таким чином, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Так, для відводу судді заявнику необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Заява судді мотивована наявністю близького знайомства з позивачем.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заява про самовідвід судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Олійника В.М. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне передати матеріали адміністративної справи №160/32482/24 для здійснення розподілу між суддями.

Керуючись статтями 36, 39, 40 236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Олійника Віктора Миколайовича про самовідвід в адміністративній справі №160/32482/24 за позовом ОСОБА_1 до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Передати матеріали адміністративної справи №160/32482/24 для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення чи ухвалу суду, прийняті за наслідками розгляду справи.

Суддя В.М. Олійник