Справа № 280/4941/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 грудня 2024 року Справа № 280/4941/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій та наказу протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач) про визнання дій та наказу протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову на військову службу під час мобілізації заброньованого у встановленому законом порядку ОСОБА_1 ;

скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, ОСОБА_1 ;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 таким, що має відстрочку від призову за мобілізацією на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період з 23.02.2024 по 23.08.2024;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 повернути ОСОБА_1 військово-обліковий документ;

судовий збір покласти на відповідача

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач працює на посаді слюсаря ремонту рухомого складу АТ «Укрзалізниця» та згідно посвідчення № НОМЕР_3 від 23.02.2024, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, має відстрочку від призову. Строк дії відстрочки - шість місяців з дня оформлення. В травні 2024 року позивач отримав повістку про явку до ІНФОРМАЦІЯ_2 з документами про бронювання військовозобов`язаних. За результатами ВЛК позивача визнано придатним до військової служби, хоча і не було видано довідку ВЛК про придатність до військової служби та відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, аргументуючи це тим, що позивач не підлягає бронюванню. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 видано повістку про прибуття з речами 16.05.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 на відправку. При цьому, згоду на добровільну мобілізацію позивач не надавав. Позивач вважає, що відповідач, у зв`язку з вже оформленою відстрочкою не мав право його мобілізовувати. Позивач вважає, що відповідач неправомірно відмовив йому в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та проігнорував посвідчення про відстрочку, а наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, ОСОБА_1 є протиправним. Позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.06.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Ухвалою суду від 12.08.2024 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10.09.2024 об 11:00 год.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.09.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 10.10.2024 об 11:00 год.

Протокольною ухвалою суду від 10.10.2024 закінчено підготовчий розгляд справи та призначити справу до розгляду по суті на 10.12.2024 о 14:00 год.

25 листопада 2024 року до суду засобами системи «Електронний суд» надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_2 на позовну заяву. Відповідач позов не визнає та вважає, що він не підлягає задоволенню. Відповідач зазначає, що 15.05.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , з метою уточнення даних. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію, згідно довідки військово-лікарської комісії КНП «Міська лікарня № 1» ЗМР № 1180 від 15.05.2024 визнаний придатним до військової служби на підставі ст. 61в, 60в, 54в, 64в гр. ІІ розкладу хвороб, ТДВБ графи 1-11 до Наказу МОУ № 402 від 2008 (зі змінами). ОСОБА_1 15.05.2024 був сформований у команду для підправки 16.05.2024 у військову частину НОМЕР_4 для проходження військової служби, як такий, що згідно довідки військово-лікарської комісії від 15.05.2024 № 1180 є придатним до військової служби. Позивач 16.05.2024 не прибув на відправку у військову частину НОМЕР_4 для проходження військової служби. Доказів поважності причин не явки не надав. Відповідно до ст. 60 КПК України 27.05.2024 направлено до відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області повідомлення про кримінальне правопорушення за ст. 336 КК України, скоєне громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який проживає за адресою АДРЕСА_3 . Відповідач наголошує на тому, що наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 «Про призов резервістів військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період ОСОБА_1 не видавався, оскільки даний військовозобов`язаний не з`явився на відправку до військової частини НОМЕР_4 . Військовозобов`язаний ОСОБА_1 надав посвідчення № ЦЕ НОМЕР_5 від 23.02.2024 про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час, яке видано ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформленого на підставі розпорядження Кабінетів Міністру України від 18.03.2015 № 493 згідно з переліком посад і професій (додаток до розпорядження № 106) в якому він заброньований на військово-облікову спеціальність № 790, а військово-облікова спеціальність у Військовому квитку НОМЕР_6 від 24.06.1999 зазначена як № 837, що суперечить чинному законодавству. Відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 10.12.2024 учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

При цьому, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на те, що сторони у судове засідання не з`явилися, подавши відповідні заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд з урахуванням частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України дійшов висновку, що слід здійснити розгляд справи в письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_7 , виданого Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області 24.04.1996.

Згідно посвідчення № НОМЕР_8 , виданого СП «Запорізьке моторвагонне депо» РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця» 09.02.2021, (строком дії до 31.12.2024) позивач працює слюсарем ремонту рухомого складу АТ «Укрзалізниця».

У відповідності до посвідчення про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час серії НОМЕР_6 від 23.02.2024 № 09897, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ВОС № 790, згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 18.03.2015 № 493, переліком посад і професій (додаток до розпорядження № 106), найменування розділу ІІІ, п. 35 надано відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час на 6 місяців з дня оформлення відстрочки від призову.

Згідно повістки на відправку начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 наказано позивачу з`явитися 16.05.2024 для призову на військову службу за мобілізацією.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Частиною 1 статті 2 Закону №2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

В силу вимог частини 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).

Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 №389-VІІІ (далі - Закон №389-VІІІ) визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналогічне визначення воєнного стану міститься і у статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 №1932-XII (далі - Закон №1932-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин).

Також, статтею 1 Закону №1932-XII передбачено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України та триває по теперішній час.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Відповідно до вимог статей 20, 22 Закону №2232-XII на військову службу за призовом під час мобілізації приймаються громадяни віком від 18 років та громадяни, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі, тобто до 60 років (для вищого офіцерського складу до 65 років).

Слід звернути увагу на те, що процес від початку мобілізації особи до проходження такою особою військової служби у військовій частині складається з певних етапів, на кожному з яких визначені суб`єкти владних повноважень здійснюють комплекс заходів у межах правовідносин, які виникають між цією особою та визначеними суб`єктами владних повноважень.

Так, правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), який визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Абзацом 4 статті 1 Закону №3543-XII передбачено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до частини 3 статті 3 Закону №3543-XII зміст мобілізаційної підготовки становить, зокрема, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів; підготовка та накопичення військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами воєнного часу.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені статтею 22 Закону №3543-XII.

Згідно приписів частини 1 статті 22 Закону №3543-XII громадяни зобов`язані, серед іншого, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону №3543-XII).

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 2 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560 (далі - Порядок №560, в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (надалі по тексту також - Збройні Сили та інші військові формування).

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок і військову службу» та цим Порядком.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону №3543-XII не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.

Із аналізу зазначеної норми слідує, що військовозобов`язані повинні бути не просто заброньованими на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями, а й перебувати на спеціальному військовому обліку.

У відповідності до статті 24 Закону №3543-ХІІ бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період.

За змістом частини 2 статті 25 Закону №3543-ХІІ порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.

Механізм бронювання під час дії воєнного стану військовозобов`язаних за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, які працюють: в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, у разі, коли це необхідно для забезпечення функціонування зазначених органів; на підприємствах, в установах і організаціях, яким встановлено мобілізаційні завдання (замовлення), у разі, коли це необхідно для виконання встановлених мобілізаційних завдань (замовлень); на підприємствах, в установах і організаціях, які здійснюють виробництво товарів, виконання робіт і надання послуг, необхідних для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань; на підприємствах, в установах і організаціях, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період визначається Порядком бронювання військовозобов`язаних за сприсками військовозобов`язаних під час дії воєнного стану затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 за №76.

ОСОБА_1 заброньовано згідно Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 № 45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №12).

Так, пунктом 3 Порядку №45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №12), із змінами, внесеними, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 №571, визначено, що бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями здійснюється відповідно до Переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, затверджених Кабінетом Міністрів України. Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Зазначений Порядок містить гриф "Для службового користування", однак його зміст наведено у листі Мінекономіки від 18.08.2023р. №2704-20/43397-01, адресованому центральним та місцевим органам виконавчої влади, іншим державним органам, та Генеральному штабу Збройних Сил України.

Так, у листі зазначено: згідно з вимогами Порядку бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2015 №45 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2018 №12) (далі - Порядок), із змінами, внесеними, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 № 571, строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації (далі - відстрочка) не може перевищувати:

строку проведення мобілізації - для військовозобов`язаних, які працюють в органах державної влади, інших державних органах, органах місцевого самоврядування (далі - державні, місцеві органи);

шість місяців - для військовозобов`язаних, які працюють на підприємствах, в установах і організаціях (далі - підприємства).

З метою забезпечення взаємоузгодженої роботи державних, місцевих органів, підприємств з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, органами СБУ, підрозділами Служби зовнішньої розвідки України, щодо оформлення та/або переоформлення Посвідчень про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час (далі - Посвідчення) відповідно до Порядку, керівникам органів державної влади, інших державних органах, органів місцевого самоврядування, підприємств пропонуємо:

1) організувати взаємодію з ТЦК та СП (органами СБУ, підрозділами Служби зовнішньої розвідки України) за місцем розташування державного, місцевого органу, підприємства щодо термінів оформлення та/або переоформлення бронювання військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та па воєнний час відповідно до Порядку;

2) підготувати визначені Порядком документи щодо бронювання військовозобов`язаних з урахуванням таких вимог:

- військовозобов`язаним, які під час дії воєнного стану набули право на відстрочку, або прийняті на роботу в державні, місцеві органи, підприємства на посади, які включені до затверджених Урядом переліків посад і професій військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню на період мобілізації та на воєнний час, оформити Посвідчення та Повідомлення про зарахування військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік (далі - Повідомлення).

У відповідних позиціях Посвідчення та Повідомлення щодо строку дії відстрочки зазначити:

військовозобов`язаних, які працюють в державним, місцевих органах на строк проведення мобілізації;

військовозобов`язаних, які працюють па підприємстві на шість місяців;

- військовозобов`язаним, які заброньовані і потребують переоформлення бронювання, оформити нові Посвідчення та Повідомлення, у яких у відповідних позиціях щодо строку дії відстрочки зазначити:

військовозобов`язаних, які працюють в державних, місцевих органах на строк проведення мобілізації;

військовозобов`язаних, які працюють на підприємстві - на шість місяців.»

Додатком 6 Порядку №45 встановлено Критерії бронювання військовозобов`язаних за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування та підприємствами, установами і організаціями на період мобілізації та на воєнний час. У названих Критеріях визначено військовозобов`язаних, які можуть бути заброньовані за віковими розрядами.

Суд звертає увагу на те, що Порядком №45 не встановлено жодних обмежень, застережень чи заборон щодо бронювання посади, яку займає позивач в залежності від військово-облікової спеціальності. Зазначене підтверджується листом Мінекономіки від 18.08.2023 №2704-20/43397-01, адресованому центральним та місцевим органам виконавчої влади, іншим державним органам, та Генеральному штабу Збройних Сил України.

Також, суд зазначає, що відповідно до пункту 1 Положення "Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до абзацу 9 пункту 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

За приписами пункту 15 Положення №154 керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний, серед іншого, організовувати проведення перевірок готовності підприємств до оповіщення та забезпечення явки громадян, що підлягають призову на військову службу під час мобілізації та у воєнний час, на пункти збору або у військові частини, перевірок стану бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і виконання військово-транспортного обов`язку.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що обов`язок щодо перевірки наявності відстрочки від призову під час мобілізації на військову службу та підстав для її надання також покладено й на районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, а тому відповідач мав перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову за мобілізацією. Отримавши ж документи на підтвердження бронювання позивача, відповідач не мав правових підстав для вжиття в зв`язку з надходженням таких документів інших дій, окрім як зарахування позивача на спеціальний облік. Доводи відповідача щодо обставин бронювання особи іншим центром комплектування за невірною ВОС, могли б бути предметом звернення відповідача до ІНФОРМАЦІЯ_7 або вищих органів військового управління, однак не могли бути підставою для вчинення відповідачем дій, право на вчинення яких у нього відсутнє.

За таких обставин суд доходить висновку про протиправність дій ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову у травні 2024 року на військову службу під час мобілізації заброньованого у встановленому законом порядку ОСОБА_1 .

Щодо доводів позивача з приводу того, що відповідач неправомірно відмовив йому у наданні відстрочки суд зазначає, що матеріалами справи не підтверджується звернення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 із належним чином оформленою та обґрунтованою заявою про надання відстрочки. А також прийняття відповідачем відповідного рішення за результатами її розгляду.

З приводу позовної вимоги про скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про призов резервістів і військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

У відповідності до п. 82 Порядку № 560 наказ про призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки в день відправки військової команди до військових частин (установ) у разі призову резервістів командиром військової частини, резервістів та військовозобов`язаних керівником розвідувального органу або визначеного ним керівником відповідного підрозділу розвідувального органу, керівником Центрального управління або регіонального органу СБУ - в день призову та зарахування до списків військової частини (підрозділу, органу).

Як встановлено судом з відзиву на позовну заяву, оскільки 16.05.2024 позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відбуття до місця служби наказ про його призов та направлення для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період, відповідачем не видався.

З огляду на викладене відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти рішення щодо визнання ОСОБА_1 таким, що має відстрочку від призову за мобілізацією на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у період з 23.02.2024 по 23.08.2024 суд зазначає, що наразі бронювання позивача за посвідченням про відстрочку від призову на військову службу на період мобілізації та на воєнний час серії НОМЕР_6 від 23.02.2024 № 09897, виданого ІНФОРМАЦІЯ_4 , вже закінчилось.

Отже, в задоволенні цієї частини позовних вимог належить відмовити.

З приводу зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути ОСОБА_1 військово-обліковий документ судом встановлено таке.

Згідно з пунктом 2 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.

Відповідно до положень пункту 9 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Видача, зберігання та знищення військових квитків врегульовано Порядком видачі, зберігання та знищення військових квитків осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 10.04.2017 № 206 (далі - Порядок).

Відповідно до ст. 1 розділу І Порядку, військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Відповідно до пункту 3 розділу 1 Порядку, видача військових квитків військовозобов`язаним проводиться Р(М)ВК за місцем їх перебування на військовому обліку на підставі заяви про видачу військового квитка. Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М)ВК. Військові квитки видаються під особистий підпис у відомості видачі військових квитків (тимчасових посвідчень) Р(М) ВК.

Відповідно до п. 6 Порядку, видача військовозобов`язаним нових військових квитків замість втрачених чи таких, що стали непридатними до користування не з вини власників, а також у разі зміни військовозобов`язаним прізвища, імені та по батькові проводиться на підставі заяви, до якої додаються підтвердні документи, видані компетентними органами.

Відповідно до п. 1 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30.12.2016 № 582/2016 (далі - Положення № 582/2016), військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовий квиток) є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно із п. 6 Положення № 582/2016, військовослужбовці (військовозобов`язані, резервісти) зобов`язані надійно зберігати військові квитки, стежити за своєчасним і точним внесенням до них змін та виконувати вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до п. 13 Положення №582/2016, військовослужбовець (військовозобов`язаний, резервіст) може передавати військовий квиток іншим фізичним чи юридичним особам лише за умови одержання оформленої у встановленому порядку розписки про отримання відповідними фізичними чи юридичними особами такого квитка.

З аналізу вищенаведених положень слідує, що військовий квиток є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста), його передача іншим фізичним чи юридичним особам може бути лише за умови одержання оформленої у встановленому порядку розписки про отримання.

Позивач стверджує, що відповідач забрав військово-обліковий документ відповідача та не віддає його.

Суд наголошує, що військовий квиток є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, які зобов`язані надійно зберігати військові квитки, а його передача іншим фізичним чи юридичним особам може бути лише за умови одержання оформленої у встановленому порядку розписки про його отримання.

Проте, матеріалами справи не підтверджується, що військовий квиток позивачем був переданий працівникам територіального центру, розписку про отримання документу посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали справи не містять, як відсутні інші докази з приводу даного доводу.

Так само матеріалами справи не підтверджується те, що позивач або його представник зверталися до відповідача щодо неправомірно утримання та/або повернення ОСОБА_1 його військово-облікового документу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду з даним позовом сплачено судовий збір у сумі 4 844,80 грн.

Відповідно до приписів частини третьої статті 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно обсягу задоволених позовних вимог в розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання дій та наказу протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо призову у травні 2024 року на військову службу під час мобілізації заброньованого у встановленому законом порядку ОСОБА_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи, а саме - судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 грудня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз