Справа № 520/33425/24
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про залишення позову без руху

10 грудня 2024 р. справа № 520/33425/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі за матеріалами позову Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - позивач, заявник, суб"єкт владних повноважень) до ОСОБА_1 (далі за текстом - відповідач) про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) кошти в розмірі 61132,67 гривень (шістдесят одна тисяча сто тридцять дві гривні шістдесят сім копійок) в рахунок відшкодування шкоди, завданої отриманням без належної на те правової підстави грошового забезпечення, премії та додаткової винагороди під час дії воєнного стану,

встановив:

В оформленні матеріалів адміністративного позову виявлено низку недоліків.

По-перше, недолік у вигляді відсутності доказів оплати судового збору, що не відповідає положенням ч. 3 ст. 161 КАС України.

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, встановлюється ставка судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" установлено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Як вбачається з позовних вимог, предметом позову у даній справі є вимога майнового характеру (стягнення 61.132,67 грн), а отже ставка судового збору в силу приписів ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання даного позову становить 2422,40 грн.

У складі матеріалів позову докази сплати судового збору відсутні.

З огляду на зміст заявлених вимог та положення Закону України "Про судовий збір" для усунення недоліку позивачу належить подати до суду оригінал документу про оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. на рахунок - UA4020661, одержувач - ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101, код одержувача - 37874947, банк одержувача - Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО - 899998, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

По-друге, у даному конкретному випадку наявні ознаки пропуску строку подання заявником позову.

Як встановлено судом з витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2024 року №138 «Про результати проведення службового розслідування» відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 року № 608 (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_1 №775 від 26.12.2023 року "Про призначення службового розслідування", старшим лейтенантом ОСОБА_2 , офіцером групи планування штабу Військової частини НОМЕР_1 , було проведено службове розслідування за фактом неповернення з лікувального закладу матроса ОСОБА_3 , номера обслуги відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Підставою для проведення цього службового розслідування став рапорт командира 1 роти морської піхоти капітана ОСОБА_4 №8725 від 26.12.2023 року щодо неповернення з лікувального закладу матроса ОСОБА_3 , номера обслуги відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини №201 від 18.07.2023 року матрос ОСОБА_5 з 18 липня 2023 року вибув до Військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , з метою стаціонарного лікування. Відповідно до запиту командира Військової частини НОМЕР_1 №5208 від 27.12.2023 року було отримано відповідь від військової частини НОМЕР_4 №555/382 від 05.01.2024 року та стало відомо, що матрос ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні: у КНП «МКЛ №21 ім. проф. Є.Г. Попкової» ДМР з 19.07.2023р. по 21.07.2023р., виписаний до в/ч (запис згідно електронної бази даних по зоні відповідальності); у КП «КПД» ДОР з 22.07.2023 року по 25.09.2023 року, виписаний до в/ч (запис згідно електронної бази даних по зоні відповідальності).

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №775 від 26.12.2023 року на період встановлення причин та обставин вказаного випадку матросу ОСОБА_6 призупинено виплату грошового забезпечення та додаткової винагороди.

Відповідно довідки розрахунку переплати грошового забезпечення та винагороди військового стану №102 від 27.03.2024 року за період з 26.09.2023 року по 26.12.2023 року матросу ОСОБА_6 загальна сума до утримання: грошового забезпечення складаєі5 089,71 грн. (з них ПДФО 2301,82 грн); премії складає 57 046,83 грн. (з них ПДФО 8702,05 грн); Грошове забезпечення за вересень 2023 року в розмірі 641,13 грн (з них ПДФО - 97,80 грн грн); Грошове забезпечення за жовтень 2023 року в розмірі 7224,29 грн (з них ПДФО -1102,01 грн); Грошове забезпечення за листопад 2023 року в розмірі грн 7224,29 грн (з них ПДФО - 1102,01 грн); Премія за жовтень 2023 року в розмірі 20 327,03 грн (з них ПДФО -3100,73 грн); Премія за листопад 2023 року в розмірі 20 327,03 грн (з них ПДФО -3100,73 грн); Премія за грудень 2023 року 2023 року в розмірі 16 392,77 грн (з них ПДФО - 2500,59 грн);

За твердженням суб"єкта владних повноважень, факт переплати грошового забезпечення та премії матросу ОСОБА_6 в розмірі 15 089,71 грн грошового забезпечення та 57 046,83 грн премії повністю підтверджений матеріалами службового розслідування.

За твердженням суб"єкта владних повноважень, грошові кошти, а саме грошове забезпечення у розмірі 15 089,71 грн (з них ПДФО 2301,82 грн), та премія у розмірі 57 046,83 грн (з них ПДФО 8702,05 грн вважати такими, як безпідставно набуті матросом ОСОБА_7 і що виплата вищевказаних коштів є результатом недобросовісності з боку набувача.

За твердженням суб"єкта владних повноважень, своїми діями матрос ОСОБА_5 , номер обслуги відділення 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 порушив вимоги наступних нормативно-правових актів: пункт 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України; статті 11, 12, 16 та 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

За твердженням суб"єкта владних повноважень, також в діях матроса ОСОБА_8 , номера обслуги відділення 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 Кримінального кодексу України.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2024 року №138 «Про результати проведення службового розслідування» за самовільне залишення військової частини (місця несення служби), ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та відповідно до наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 року №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», з 26.09.2023 року по 26.12.2023 року призупинено виплату грошового забезпечення, позбавлена щомісячна премія та додаткова винагорода під час дії воєнного стану, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат Військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

З 27.03.2024р., а саме з дати прийняття наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2024 року №138 «Про результати проведення службового розслідування», на відповідача накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана.

Отже, у спірних правовідносинах календарною датою, коли суб`єкт владних повноважень вперше достеменно довідався про відсутність відповідача за місцем військової служби без поважних причини є - 26.12.2023р., коли було складено рапорт командира 1 роти морської піхоти капітана ОСОБА_4 №8725 від 26.12.2023 року щодо неповернення з лікувального закладу матроса ОСОБА_3 , номера обслуги відділення морської піхоти 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти Військової частини НОМЕР_1 .

Вдруге суб"єкт владних повноважень достеменно довідався про відсутність відповідача за місцем військової служби без поважних причин - 27.03.2024р., коли Військовою частиною НОМЕР_1 було принйято наказ від 27.03.2024 року №138 «Про результати проведення службового розслідування», яким за самовільне залишення військової частини (місця несення служби) відповідача - ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

До суду позов подано - 05.12.2024р., тобто по минуванню майже дев`яти місяців від настання другої події повної та вичерпної обізнаності суб`єкта владних повноважень із станом розрахунків із військовослужбовцем.

При цьому, строк звернення до суду у спірних правовідносинах встановлений ч.5 ст.122 КАС України, складає 1 місяць і обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушене право або повинна була дізнатися про порушене право (постанова Верховного Суду від 17.09.2020р. у справі №540/1862/19).

Згідно з п.9 ч.3 ст.2, ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу зобов`язані забезпечити належне та своєчасне виконання процесуальних обов`язків, у тому числі і стосовно дотримання строку звернення до суду та стосовно належності оформлення позову.

Суд зауважує, що нормами КАС України не розкрито зміст правових категорій "поважна причина пропуску процесуального строку", "дата, коли особа дізналась про порушення права", "дата, коли особа повинна була дізнатись про порушення права", але відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при застосуванні норми права суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду.

Висновки Верховного суду з приводу застосування ст.ст.118, 121-123 КАС України викладені, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2023р. по справі №990/154/22, у постанові Верховного Суду від 12.09.2019р. по справі №826/3318/17, у постанові Верховного Суду від 28.03.2023р. по справі №826/3318/17, постанові Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19, постанови Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21, постанові Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020, постанові Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20, постанові Верховного Суду від 10.01.2023р. у справі №640/3489/21.

Так, за правовою позицією постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.07.2023р. у справі №990/154/22: 1) порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через неналежну реалізацію своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду; 2) Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов.

До кола поважних причин пропуску процесуального строку можуть бути віднесені реально існуючі обставини фактичної дійсності, які не залежать від внутрішньої волі заінтересованої особи, мали місце протягом перебігу пропущеного строку і створюють істотні та обєктивно непереборні чи нездоланні перешкоди або труднощі у виконанні конкретної процесуальної дії у межах встановленого законом проміжку часу, у тому числі і дії з подання позову (постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19, постанова Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21).

Докази існування цих обставин відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.79, ч.1 ст.123, ч.2 ст.123, ч.4 ст.161, ч.6 ст.161 КАС України повинні бути подані до суду разом із позовом, бо на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази.

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020 та постанови Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20, де указано, зокрема, що суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою.

Отже, на стадії вирішення питання про прийняття позову до розгляду суд досліджує та оцінює саме надані позивачем докази виключно у контексті подання позову із дотриманням вимог ч.2 ст.122, ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ч.2 ст.171 КАС України.

Відтак, позивач під час звернення до суду у тексті відповідного процесуального документа повинен зазначити дату обізнаності з порушенням права та подати на підтвердження доводу з даного приводу належні, допустимі, достатні та достовірні докази, а суд повинен перевірити юридичну спроможність та фактичну доказанність задекларованого позивачем твердження, але не має обов`язку у разі невиконання позивачем вимог процесуального закону у цій частині за власною ініціативою пересвідчуватись у справжньому існуванні будь-яких інших причин пропуску строку звернення до суду, окрім тих, які були зазначені власне позивачем.

Застосування до спірних правовідносин положень абз.2 ч.2 ст.122 КАС України і строку звернення до суду у 3 місяці уможливлено правовою природою та характером правовідносин, у яких склався даний спір, а саме: відносин з проходження відповідачем публічної служби у якості військовослужбовця Збройних Сил України.

Пунктом 8 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2024 року №138 «Про результати проведення службового розслідування» помічнику командира батальйону з правової роботи забезпечити претензійну роботу щодо стягнення з матроса ОСОБА_3 , номера обслуги відділення 2 взводу морської піхоти 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 безпідставно отриманих грошових коштів в порядку адміністративного судочинства, відповідно із частиною першою статті 19 КАС України відповідно довідки розрахунку переплати грошового забезпечення та винагороди військового стану №102 від 27.03.2024 року.

Принагідно суд змушений зазначити, що з дати ухвалення наказу (27.03.2024р.) і до дати подачі позову (05.12.2024р.) збіг і строк у 3 місяці за абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, і строк у 6 місяців за сукупністю положень абз.1 ч.2 ст.122 КАС України та абз.2 ч.2 ст.122 КАС України.

Отже, у матеріалах позову наявні ознаки звернення до суду поза межами визначеного процесуальним законом строку.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам ч.1 ст.123 та ч.6 ст.161 КАС України, то позов має бути залишений без руху відповідно до ч.1 ст.169 КАС України з встановленням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 122, 123, 161, 169, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позов - залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків в оформленні матеріалів позову у 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення позову без руху.

Встановити, що способом усунення недоліків є подання до суду доказів сплати судового збору; юридично умотивованого та документально доведеного клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з викладенням поважних причин несвоєчасного вчинення процесуальної дії, зумовлених нездоланним та невідворотним впливом об`єктивних факторів, відвернення яких знаходилось поза волею та фізичними можливостями заявника.

Роз`яснити, що невиправлення недоліків зумовлює повернення позову.

Копію даної ухвали направити заявникові.

Роз`яснити, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко