Справа № 380/17020/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 рокусправа № 380/17020/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Мартинюка В.Я.

розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження у м.Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з позовом до Львівської митниці Державної митної служби України (далі відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати наказ №1090-о від 25.07.2024 року, яким припинено державну службу та 25.07.2024 року звільнено із займаної посади у зв`язку із закінченням строку дії контракту;

поновити на посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Рава-Руська" Львівської митниці з 25.07.2024 року;

стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 25.07.2024 року по день ухвалення судом рішення, з відрахуванням належних до сплати податків та зборів.

В обґрунтування позову зазначає, що у разі закінчення строку, на який укладено контракт, дія контракту про проходження державної служби припиняється, а державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту. Дія контракту за умови належного його виконання державним службовцем може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту. При цьому, положення Закону України «Про державну службу» не встановлюють процедури, за якої має бути досягнута згода сторін про продовження строку дії контракту, а також не встановлює строків, у які має бути продовжено строк дії контракту. Будь-яких інших підстав, що обумовили неможливість продовження строку дії у кладеного з ним контракту відповідач в наказі не зазначив. Зазначає також, що при винесенні оскаржуваного наказу відповідачем не вирішено питання про його переведення на посаду державної служби в іншому органі у разі неможливості продовження строку дії укладеного з ним контракту. Стверджує, що його не попередили про наступне вивільнення не пізніше ніж за 30 днів.

Відповідач у відзиві вказує, що питання продовження дії контракту чітко врегульоване частиною п`ятою статті 570 Митного кодексу України, частиною тринадцятою статті 31-1 Закону №889-VIII, пунктом 27 контракту №1047 від 30.12.2021. Зазначає, що дія контракту про проходження державної служби за умови належного його виконання державним службовцем може бути продовжена за угодою сторін на той самий або більший строк, але не більше ніж на три роки шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту. Стверджує, що роботодавцеві надано право самостійно визначати належне виконання контракту державним службовцем. Звернення ОСОБА_1 до Львівської митниці щодо продовження строку, на який укаладено контракт про проходження державної служби № 35/2024, не було. Власник у цьому випадку видав наказ про звільнення позивача, однозначно заявивши таким чином про своє волевиявлення припинити трудові відносини з позивачем, чим реалізував своє право (не продовжувати дію контракту). Вказує, що ним правомірно прийнято спірний наказ, яким з позивачем припинено державну службу та звільнено із займаної посади. Частина 1 ст.85 Закону не містить будь-яких застережень щодо попередження працівника про наступне вивільнення, порядок звільнення за цією статтею вичерпано наведений у цій статті, тому положення ч. 6 ст. 49-2 КЗпП не застосовується. Крім того, у оскаржуваному наказі №1090-о «Про звільнення ОСОБА_1 » прямо зазначена підстава для його видання, а саме: «відповідно до абзацу другого частини першої статті 85 Закону України «Про державну службу», у зв`язку з закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 25.01.2024 № 35/2024 та строку призначення на посаду державної служби». Вказує, що на відповідачеві обов`язку попередження про наступне вивільнення позивача не покладається чинним законодавством, що підтверджується послідовною і сталою судовою практикою. Позивач погодився із умовами контракту, усвідомлював та передбачав наслідки неналежного його виконання, про що свідчить проставлений ним власноруч підпис. Позивач погодившись із умовами контракту, підписавши його, у тому числі погодився з підвищеною відповідальністю (в порівнянні з іншими державними службовцями, які не працюють за контрактом).

У відповіді на відзив позивач зазначає, що в даній справі митний орган абсолютно нічим не обґрунтував своє рішення не продовжувати контракт про проходження державної служби із позивачем, а таких підстав і не було, зважаючи на належне здійснення своїх посадових обов`язків позивачем під час проходження державної служби. Також, відповідач не взяв до уваги, що згідно ч. 13 ст. 31-1 Закону України «Про державну службу», дія контракту про проходження державної служби, за умови належного його виконання державним службовцем, може бути один раз продовжена за угодою сторін на той самий строк шляхом підписання сторонами відповідних змін до контракту. Стверджує, що належним чином виконував свої посадові обов`язки, жодних порушень не вчиняв, матеріали даної справи доказів протилежного не містять. Зважаючи на це, позивач обґрунтовано розраховував на продовження строку дії контракту про проходження державної служби, оскільки жодних підстав, які б обумовили неможливість продовження строку його дії, не було. Більш того відповідач у справі жодним доказами не доводить факт неналежного виконання позивачем своїх обов`язків, порушень допущених ним. При звільненні позивача з займаної посади відповідачем не враховано те, що Кодексом законів про працю України визначено правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці.

Ухвалою суду від 26.08.2024 року відкрито загальне позовне провадження.

Ухвалою суду занесеною до протоколу судового засідання від 25.11.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши докази, судом встановлено такі обставини.

Позивачем було укладено з відповідачем контракт (далі Контракт) про проходження державної служби №35/2024 від 25.01.2024 року.

Позивача було призначено на посаду державної служби державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці.

Відповідно до п.21 згаданого контракту його дія припиняється, серед іншого, у разі закінчення строку, на який його укладено.

Згідно із п.26 Контракту строк його дії з 26.01.2024 року по 25.07.2024 року.

Наказом Львівської митниці Державної митної служби України №1090-о від 25.07.2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до пунктів 1, 4 ч.12 ст.31-1, п.2 ч.1 ст.83, ст.85 Закону України «Про державну службу», п.25 Порядку укладення контрактів про проходження державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 року №494, припинено державну службу та звільнено 25.07.2024 року позивача із займаної посади відповідно до абзацу другого ч.1 ст.85 Закону України «Про державну службу» у зв`язку із закінченням строку, на який укладено контракт про проходження державної служби від 25.01.2024 року №35/2024 та строку призначення на посаду державної служби (підстава абзац другий та п`ятий п.21, 25 контракту про проходження державної служби від 25.01.2024 року №35/2024).

Не погодившись із таким наказом позивач звернувся з позовом до адміністративного суду.

Змістом спірних правовідносин є наказ Львівської митниці Державної митної служби України №1090-о від 25.07.2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.3 ст.21 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Частиною першою статті 31-1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII,з наступними змінами та доповненнями (далі Закон № 889-VIII), з особою, яка призначається на посаду державної служби, може бути укладено контракт про проходження державної служби відповідно до пункту 3 частини другої статті 34 цього Закону в порядку, що затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

До істотних умов контракту, згідно пункту третього частини п`ятої згаданої статті, належать дата набрання чинності та строк дії контракту.

Як передбачено частиною восьмою цієї ж статті, контракт про проходження державної служби укладається на строк до трьох років.

На виконання ч.1 ст.31-1 Закону № 889-VIII, постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року № 494 затверджено Порядок укладення контрактів про проходження державної служби (далі Порядок).

Абзацом першим пункту 4 цього Порядку передбачено, що контракт може бути укладено з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби та основні посадові обов`язки за посадою якої передбачають виконання конкретного завдання (завдань), яке є заздалегідь визначеним, досяжним, з встановленими датами початку і завершення виконання (не виконується постійно).

Згідно пункту 18 Порядку, строк дії контракту не може становити більше трьох років.

Наведені норми дозволяють суду прийти до таких висновків:

- контракт є особливою формою трудового договору;

- сфера застосування контракту визначається законами України;

- з особою, яка призначається (переводиться) на посаду державної служби, може бути укладено контракт;

- істотною умовою контракту є його строк, який не може перевищувати трьох років;

- нижня межа строку контракту не передбачена.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо функціонування державної служби та місцевого самоврядування у період дії воєнного стану» від 12 травня 2022 року № 2259-IX (далі Закон № 2259-IX), статтю 10. «Неприпустимість припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану», викладено у новій редакції.

Абзацом другим частини сьомої цієї статті передбачено, що після припинення чи скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців з дня його припинення чи скасування, на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, посади керівників комунальних підприємств, установ, організацій, на які особи призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, оголошується конкурс. Граничний строк перебування особи на посаді, на яку її призначено відповідно до абзацу першого частини п`ятої цієї статті, становить 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Як передбачено абзацом першим частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, зі змінами внесеними Законом № 2259-IX (далі Закон № 389-VIII) у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Згідно преамбули Закон № 389-VIII цей Закон визначає зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення рішення.

Зміст наведених норм, у межах спірних правовідносин, дозволяє прийти до таких висновків:

- у період дії воєнного стану правові засади діяльності органів державної влади визначаються Законом № 389-VIII;

- норми статті 10 Закону № 389-VIII покликані, у тому числі, спростити порядок призначення на посади державної служби - без конкурсного відбору;

- встановлено граничний строк перебування особи на посаді державної служби, яка призначена на посаду державної служби без конкурсного відбору;

- нижня межа строку перебування особи на посаді державної служби, яка призначена на посаду державної служби без конкурсного відбору не передбачена.

Підсумовуючи викладене, суд уважає, що наведені норми, щодо строку перебування на посаді державної служби, не конкурують між собою у межах спірних правовідносин, оскільки стосуються призначення на посаду у період дії воєнного стану та строків проведення конкурсу після припинення чи скасування воєнного стану (статті 10 Закону № 389-VIII) та строку проходження державної служби у відповідності до умов контракту (ст.31-1 Закон № 889-VIII та згаданий Порядок).

Як передбачено ч.1 ст.569 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями, працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Частиною третьою цієї ж норми передбачено, що правове становище посадових осіб митних органів визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, - законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

Враховуючи те, що позивач був державним інспектором відділу митного оформлення №5 митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, він є державним службовцем та на нього поширюються зазначені вище норми чинного законодавства, зокрема, в частині строків перебування на посаді.

Між позивачем та відповідачем 25.01.2024 року укладено контракт №35/2024 про проходження державної служби, у пункті 26 якого сторони погодили строк дії цього контракту з 26.01.2024 року по 25.07.2024 року.

Жодних документів, які б указували на те, що сторони змінили строк його дії чи вживали заходів для зміни цього строку, як то подання заяви про зміну цього строку, про укладення нового контракту тощо у матеріалах справи відсутні.

Додатково слід зазначити, що положення ст.10 Закону № 389-VIII, як і ст.31-1 Закону №889-VIII не визначають нижньої межі строку перебування особи на посаді державної служби.

За таких обставин, відсутні правові підстави вважати, що строк дії контракту №35/2024 від 25.01.2024 року не закінчився, оскільки сторонами такий було погоджено, волевиявлення з приводу зміни такого не було, а чинним законодавством не визначено його нижньої межі.

Правові наслідки закінчення строку дії контракту передбачені абзацом другим ч.1 ст.85 Закону №889-VIII, згідно якого у разі призначення на посаду державної служби з укладанням контракту про проходження державної служби державний службовець звільняється з посади в останній день строку дії контракту.

Також, п.2 ч.1 ст.83 Закону № 889-VIII передбачено, що державна служба припиняється у разі закінчення строку призначення на посаду державної служби (стаття 85 цього Закону).

З урахуванням наведених норм відповідачем прийнято спірний наказ, яким з позивачем припинено державну службу та звільнено із займаної посади.

Інші твердження позивача також не беруться до уваги, з огляду на встановлені обставини.

Перевіривши спірний наказ на його відповідність критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, судом не встановлено порушень таких, а тому відсутні правові підстави уважати його протиправним.

Відтак, у задоволенні позову в частині позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу належить відмовити.

Як наслідок не підлягають задоволенню похідні вимоги про поновлення позивача на посаді державної служби та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Щодо судового збору, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такий не належить стягувати із сторін.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович