Справа № 440/4762/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 р.Справа № 440/4762/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, повний текст складено 19.09.24 по справі № 440/4762/24

за позовом ОСОБА_1

до Військова частина НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд про: визнання протиправною відмови командира військової частини, викладеної в листі від 29.02.2024 №1843/3781, у наданні ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402; зобов`язання командира військової частини видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми, що пов`язана із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав про протиправність відмови у наданні йому довідки про обставини травми за підтверджених обставин отримання її позивачем 26.07.2023 під час взаємодії з сусідніми підрозділами в н.п. Оріхів Запорізької області, при виконанні бойового завдання в складі сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №499 від 26.07.2023, в результаті артилерійського обстрілу відповідно до форми 100 «картка пораненого» №62 від 05.08.2023.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми, що пов`язана із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 13.01.2023 по 13.09.2023, а не у військовій частині НОМЕР_2 з 28.12.2022 по 13.09.2023, як зазначено позивачем у своїй позовній заяві. Зазначає, що згідно витягу з журналу бойових дій НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №1462дск від 01 липня 2023 року (стор. 173) та витягу з підсумкового бойового донесення командира НОМЕР_3 механізованого батальйону КСП - Таврійське 26.07.2023 з 13:00 до 13:50 групою офіцерів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед яких перебував і позивач, було проведено взаємодію з іншими підрозділами на КСП НОМЕР_3 механізованого батальйону, під час якої був здійсненний артилерійський обстріл КСП НОМЕР_3 механізованого батальйону. В результаті обстрілу пошкоджений службовий автомобіль НОМЕР_3 механізованого батальйону Nissan Х-trail військовий номер НОМЕР_4 , а саме: пошкоджене лобове скло і підйомний механізм на даху автомобіля. Втрат серед особового складу групи не допущено. Щодо позивача надалі відсутні будь-які інші записи у журналі бойових дій НОМЕР_3 механізованого батальйону, так і військової частини НОМЕР_1 , у т.ч. 05.08.2023 року. Аналогічно відсутні відомості і у підсумкових бойових донесеннях. Вказує, що пояснення командира НОМЕР_3 механізованого батальйону підполковника ОСОБА_2 , начальника медичного пункту НОМЕР_3 механізованого батальйону капітана ОСОБА_3 , які на момент розгляду справи звільнені з військової служби, не підлягають розгляду як докази у даній справі, оскільки спростовуються матеріалами справи. Стверджує, що у зв`язку із відсутністю відповідних записів у журналі амбулаторного прийому медичного пункту 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який вів сам позивач, вбачається висновок, що позивач свідомо вводить в оману суд, адже під час проходження військової служби він записів про своє поранення не робив, хоча був зобов`язаний це зробити, а після виключення позивача зі списків особового складу частини вказує, що поранення «начебто» було. Звертає увагу, що у матеріалах справи наявна довідка військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2024 №1843/11619, згідно якої у журналі амбулаторного прийому медичного пункту військової частини НОМЕР_1 відсутні записи щодо звернення позивача зі скаргами на стан здоров`я та/або отримання поранення чи інші відомості щодо позивача у період з 26.07.2023 по 06.08.2023 року. Окрім того, до військової частини НОМЕР_1 не надходили письмові повідомлення керівництва стабілізаційного пункту командиру військової частини НОМЕР_1 про поранення ОСОБА_1 . Також і самим позивачем не було додано документів, які б свідчили про його перебування у стабілізаційному пункті у зв`язку із «начебто» отриманим ним пораненням. Зауважує, що форма 100 має оформлюватись негайно (одразу після отримання поранення), а не через 10 днів, як у даному випадку. Вважає, що надана позивачем форма 100 є сфальсифікованим документом, який не можна брати до уваги як доказ отримання позивачем поранення 26.07.2023. Наголошує, що позивач не отримував травми (поранення) 26.07.2023, а почав фальсифікувати документи, з метою неправомірного отримання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оброни України від 14.08.2008 №402, тому вимоги позову не підлягають задоволенню, що безпідставно не враховано судом першої інстанції.

ОСОБА_1 подав до суду відзив на апеляційну скаргу відповідача та письмові пояснення по справі, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 без змін. Зазначає, що відповідач в черговий раз підтвердив факт виконання 26.07.2023 року бойового завдання групою офіцерів НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , до складу якої входив позивач, та потрапляння її під артилерійський обстріл. Вказує, що одразу після виходу батальйону із зони бойового зіткнення з противником, 05.08.2023 року позивач звернувся до стабілізаційного пункту, де лікарі діагностували: «Вибухова травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акуботравма», що підтверджується формою 100 «картка пораненого» від 05,08.2023 року №62. Стверджує, що відповідач не надав суду копій бойових журналів та рапортів про виконання бойових завдань військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , в яких підтверджується вищевикладена інформація. Відповідач посилається лише на пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зміст яких позивачу не відомий. При цьому, жодних доказів, які б спростовували надані позивачем документальні підтвердження обставин отримання поранення, під час розгляду справи відповідач не надав. Звертає увагу, що у своїх неодноразових зверненнях до командира військової частини НОМЕР_2 , позивач просив провести службове розслідування та з`ясувати всі обставини, однак, відповідачем проігноровані дані вимоги. Вважає, що наявні підстави для видачі військовою частиною НОМЕР_1 довідки про обставини травми, що пов`язана із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану за формою, визначеною додатком 5 до Положення №402.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2022 №1188 підполковник ОСОБА_1 призначений Начальником штабу - заступником командира механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , а наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2023 №7 підполковник ОСОБА_1 вважається таким, що 13.01.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання обов`язків та зарахований на всі види забезпечення військової частини НОМЕР_5 .

Наказом командира 10 армійського корпусу (по особовому складу) від 03.09.2023 №165 позивач звільнений з займаних посад та призначений заступником командира стрілецького батальйону НОМЕР_6 окремої танкової бригади (військова частина НОМЕР_7 ), а відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.09.2023 №257 позивач 13.09.2023 посаду здав, виключений з усіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 та вибув на нове місце служби.

Згідно витягу з журналу бойових дій НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №1462дск від 01.07.2023 та витягу з підсумкового бойового донесення командира НОМЕР_3 механізованого батальйону КСП - Таврійське 26.07.2023 з 13:00 до 13:50 групою офіцерів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед яких і позивач, проведена взаємодія з іншими підрозділами на КСП 1 механізованого батальйону, під час якої був здійсненний артилерійський обстріл КСП 1 механізованого батальйону.

В період з 27.07.2023 по 04.08.2023 приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України (довідка про безпосередню участь від 26.12.2023 №1843/1/1089).

ОСОБА_1 05.08.2023 отримав первинну медичну картку за формою №100.

У відповідь на звернення позивача на Гарячу лінію Міністерства оборони України від 31.01.2024 за №ЗІ-16791634 стосовно надання довідки про обставини травми (поранення), листом від 29.02.2024 №1843/3781 Військова частина № НОМЕР_8 надала відповідь про відмову у наданні ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, за відсутності підстав для її надання.

ОСОБА_1 не погодився із відмовою військової частини у наданні йому довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у наданні довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача видати позивачу довідку про обставини травми, що пов`язана із захистом Батьківщини під час дії воєнного стану за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби встановлює Закон України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.02.1999 №548-XIV.

Згідно зі ст.260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо обстановка не дозволяє надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) до направлення військовослужбовця, який одержав травму (поранення, контузію, каліцтво), на лікування поза розташуванням військової частини, така довідка направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до вимог ст.1-2 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 6.1 Положення №402 установлено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Пунктом 6.2 Положення №402 визначено перелік документів, що подаються на військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК.

При цьому, на осіб, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, подається оригінал або належним чином засвідчена копія довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Відповідно до п.6.3 Положення №402 оригінали або копії направлення на медичний огляд ВЛК та інші документи, необхідні для прийняття постанов ВЛК, надсилаються (надаються) військовою частиною (закладом, установою) до закладу охорони здоров`я (установи) в електронній або паперовій формі в установленому законодавством порядку.

За правилами п.21.1 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Згідно з п.21.7 Положення №402 на військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється не менше ніж у 2 примірниках. Один із примірників довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) подається у ВЛК з метою встановлення причинного зв`язку травми (поранення, контузії, каліцтва) з військовою службою. Примірник довідки обов`язково зберігається в особовій справі військовослужбовця.

Довідка (копія довідки) про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) або копія Акта про нещасний випадок (зникнення, смерть), Акта проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) зберігається в матеріалах ВЛК, яка прийняла відповідну постанову про причинний зв`язок травми (поранення, контузії, каліцтва).

Обов`язок надати військовослужбовцю довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за встановленою формою виникає у командира тільки після проведення розслідування, складання за його результатами акта та видання наказу.

За обставинами справи, 26.07.2024 згідно витягу з журналу бойових дій 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 №1462дск від 01.07.2023 (стор. 173) (а.с.49) та витягу з підсумкового бойового донесення командира НОМЕР_3 механізованого батальйону КСП Таврійське (а.с.50) з 13:00 до 13:50 групою офіцерів 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед яких перебував і позивач, було проведено взаємодію з іншими підрозділами на КСП 1 механізованого батальйону, під час якої був здійсненний артилерійський обстріл КСП 1 механізованого батальйону. В результаті обстрілу був пошкоджений службовий автомобіль 1 механізованого батальйону Nissan X-trail військовий номер НОМЕР_4 , а саме: пошкоджене лобове скло і підйомний механізм на даху автомобіля. Втрат серед особового складу групи не допущено.

Зазначені обставини підтверджені також письмовими поясненнями ОСОБА_6 (а.с.53) і не заперечуються сторонами по справі.

Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 26.12.2023 №1843/1/1089 підтверджується участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, під час перебування позивача в населеному пункті Мала Токмачка, Малотокмацької СТГ, Пологівського району, Запорізької області за період з 27.07.2023 по 31.07.2023, з 01.08.2023 по 04.08.2023, з 23.08.2023 по 25.08.2023 (а.с.13).

За позицією позивача, одразу після виходу батальйону із зони бойового зіткнення з противником, 05.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до стабілізаційного пункту, де лікарі діагностували: «Вибухова травма. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Акуботравма», що підтверджується формою 100 «картка пораненого» від 05.08.2023 року №62 (а.с.14).

Також, матеріалами справи підтверджене подальше проходження ОСОБА_1 лікування за встановленим діагнозом (а.с.74-88).

Колегія суддів звертає увагу, що до матеріалів справи не надано доказів оспорювання документів, складених за наслідками медичного обстеження ОСОБА_1 , інформації, що вказує на обставини неналежного проведення медичних обстежень, що дозволяє дійти висновку про безпідставність виданих позивачеві документів, за результатами проведеного лікування та відповідних медичних обстежень.

Таким чином, факт отримання позивачем вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акуботравми підтверджений документальними доказами і не спростований відповідачем в ході розгляду судової справи.

При цьому, обставини звернення позивача до медичної роти військової частини і подальшого направлення до ПХВ ВМКЦ ЦР «ЮРКІВКА» (стабілізаційний пункт в населеному пункті Таврійське) 05.08.2023 не спростовують обставин отримання позивачем вибухової травми, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, акуботравми, при виконанні бойового завдання в складі сил та засобів ОСУВ «Таврія» відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №499 від 26.07.2023 в результаті артилерійського обстрілу.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем не спростовано законності форми 100 «картка пораненого» від 05.08.2023 року №62, не надано доказів її відміни, скасування, підробки, через що посилання апеляційної скарги на те, що даний документ є сфальсифікованим та його не можна брати до уваги як доказ отримання позивачем поранення 26.07.2023, є безпідставними.

Відповідно, посилання апелянта на відсутність підстав для видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402, колегія суддів вважає необґрунтованими та помилковими.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку про безпідставність та протиправність відмови Військової частини НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Суд враховує, що згідно зі статтею 260 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається начальником медичної служби військової частини, як правило, після проведення відповідного розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва).

У разі якщо травма (поранення, контузія, каліцтво) військовослужбовця спричинена діями противника, відповідне розслідування обставин отримання військовослужбовцем травми (поранення, контузії, каліцтва) не проводиться. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) складається протягом п`яти днів та у такий самий строк направляється до закладу охорони здоров`я або територіального центру комплектування та соціальної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі відповідачем мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права та обставин справи і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права при постановленні спірного рішення.

Таким чином, переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2024 по справі № 440/4762/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 09.12.2024 року