Справа № 200/6855/24
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2024 року Справа№200/6855/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він є пенсіонером МВС України та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 2008 року у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення за 29 років вислуги. Позивач зауважив, що при перерахунку пенсії відповідачем з 01.01.2016 року було протиправно зменшено йому відсотковий розрахунок пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення. Аналогічний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення 70% був встановлений і при перерахунку пенсії згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1386/23 від 08.05.2023 року, що в свою чергу підтверджується листом відповіддю відповідача від 13.09.2023 року. Позивач зауважив, що його представником на адресу відповідача був скерований адвокатський запит з проханням провести перерахунок його пенсії з 01.10.2023 року з урахуванням 77% грошового забезпечення. У вересні 2024 року позивач отримав від відповідача відповідь, в якій було зазначено, що згідно з даними електронної пенсійної справи на момент призначення пенсії основний розмір пенсійної виплати позивача складав 77% грошового забезпечення. В травні 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» з 01.01.2016. Пунктом 23 Закону України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), за яким максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст.43 Закону №2262-ХІІ. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійних справах (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100 процентів, до категорії 2 - 95 процентів) обмежується 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Отже, перерахунок пенсії проведено відповідно до Постанови №103 з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 року по справі №200/2231/22, яке набрало законної сили 23.11.2022 в грудні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки ДУ «ТМО України по Донецькій області» від 13.01.2022 №33/25-134 про розмір грошового забезпечення. Враховуючи, що будь-яких інших зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії позивачу виходячи з 77% сум грошового забезпечення судом на Головне управління не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення. Позивач зазначив, що листа-відповіді, відповідачем були додані виписки з перерахунку за його пенсійною справою - (МВС): від 01.07.2012 року, згідно якого у графі «основний розмір пенсії» - 77% грошового забезпечення; виписка з протоколу від 24.09.2024 року, згідно якого у графі «умови призначення» вказано-вислуга років 29 (календ.21), в розмірі 70% грошового забезпечення, а в графі грошове забезпечення для обчислення пенсії вказано-основний розмір пенсії 70% грошового забезпечення (вислуга років 29), аналогічні дані вказані в додатках до цієї відповіді в перерахунках пенсії позивачу з 01.05.2018 року; з 01.08.2021 року; з 01.03.2022 року; з 01.01.2023 року; з 01.03.2023 року; з 01.10.2023 року; з 01.03.2024 року. Позивач вважає неправомірними та противоправними дії, які виразились у противоправному зменшенні відповідачем раніше призначеної йому пенсії, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з 77 % до 70% відповідних сум грошового забезпечення з 01.10.2023 року.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є одержувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262 від 09 квітня 1992 року. Враховуючи зміни до статті 13 Закону № 2262, внесені Законом України «Щодо внесення змін в деякі закони України по питання пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців» № 3591-ІV, максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення. Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII внесено зміни до статті 13 Закону №2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70% сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262. Таким чином, позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства відповідно до постанови № 103, виходячи з 70% грошового забезпечення з 01.01.2016 року. Відповідач зауважив, що на даний час судом не вирішено питання щодо перерахунку та виплати пенсії, а позивачем не наведено підстав, які б свідчили, що управлінням буде встановлений інший порядок виплати пенсії, ніж передбачений чинним законодавством. Фактично, правовідносини між сторонами в означеній частині ще не виникли. В свою чергу, пунктом 10.3 постанови Пленуму Вищого Адміністративного суду України №7 від 20 травня 2013 року чітко визначено, що резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Тому позовні вимоги в означеній частині не підлягають задоволенню. Відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.10.2024 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено. Визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлений пропущений строк звернення з позовом до адміністративного суду.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у представника позивача адвоката Єфанова І.Д. та відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено 07.10.2024.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 . Відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_2 виданого Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області від 07 вересня 2000 року є громадянином України.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () є юридичною особою та є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 є отримувачем пенсії за вислугу років призначену йому з 01.07.2008 року відповідно до приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого Пенсійним фондом України та не заперечується сторонами по справі.

Як встановлено судом, при призначенні позивачу пенсії відповідно до його вислуги років 29 років, основний розмір його пенсії нараховувався з 77% грошового забезпечення, що підтверджується відповіддю відповідача від 24.09.2024 року №19173/02-16; копією перерахунку пенсії за пенсійною справою № МВС з 01.07.2012 року.

В свою чергу, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області після перерахунку пенсії позивача з 01.01.2016 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України №988 та постанови Кабінету Міністрів України №103, проведеного 01.05.2018 року - основний розмір його пенсії вже був розрахований з 70% грошового забезпечення, замість раніше встановлених 77% грошового забезпечення позивача, що підтверджується копією перерахунку пенсії за пенсійною справою № МВС де в графі зазначено «основний розмір пенсії: 70% грошового забезпечення (вислуга років 29)», наведене судом твердження, також не заперечується відповідачем, відповідно до наявних копій в матеріалах справи: відповіді від 24.09.2024 року: - «В травні 2018 року гр. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі-Постанова №103) з 01.01.2016. Пунктом 23 Закону України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), за яким максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст.43 Закону №2262-ХІІ. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійних справах (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1-100 процентів, до категорії 2-95 процентів) обмежується 70 % відповідних сум грошового забезпечення. Отже, перерахунок пенсії проведено відповідно до Постанови №103 з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення.»; та відзивом на позовну заяву: - «Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166- VII внесено зміни до статті 13 Закону № 2262, згідно яких максимальний розмір пенсії за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону № 2262. Таким чином, Позивачу здійснено розрахунок пенсії з урахуванням вимог чинного законодавства відповідно до постанови № 103, виходячи з 70%».

В подальшому, судом встановлено, що позивач звертався за захистом своїх прав щодо належного розміру його пенсії до Донецького окружного адміністративного суду, які стали наслідком розгляду справ - №200/2231/22 та №200/1386/23.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/2231/22 від 01 серпня 2022 року, вирішено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії за вислугою років за останньою штатною посадою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» довідки про розмір грошового забезпечення від 13.01.2022 №33/25-134 за листопад 2019 року, відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 грудня 2019 року, виходячи від суми 18861,45 гривень щомісячного грошового забезпечення, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії (з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі вищезазначеної довідки про розмір грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугою років за останньою штатною посадою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на підставі виданої уповноваженим органом - Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Донецькій області» довідки про розмір грошового забезпечення від 13.01.2022 №33/25-134 за листопад 2019 року, відповідно до статей 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01 грудня 2019 року, виходячи від суми 18861,45 гривень щомісячного грошового забезпечення, а також виплатити різницю між розміром перерахованої пенсії (з урахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останньою штатною посадою та вже виплачених щомісячних сум на підставі вищезазначеної довідки про розмір грошового забезпечення.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/2231/22 від 23.11.2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі № 200/2231/22 - залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2022 року у справі № 200/2231/22 - залишено без змін.

З урахуванням наведеного рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/2231/22 від 01.08.2022 року набрало законної сили 23.11.2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1386/23 від 08 травня 2023 року, вирішено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні і виплати з дати перерахунку пенсії з 01.01.2023 року доплати до пенсії відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.01.2023 року щомісячну доплату в розмірі 2000 грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/1386/23 від 06 вересня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/1386/23 залишено без змін.

З урахуванням наведеного, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1386/23 від 08.05.2023 року набрало законної сили 06.09.2023 року.

Судом встановлено, що представником позивача на адресу відповідача був скерований адвокатський запит з проханням провести перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/1386/23 від 08.05.2023 року та надати відповідний протокол з його пенсійної справи.

Відповідачем на вищезазначений адвокатський запит було надано відповідь від 13.09.2023 року, до якої були долучені розрахунок доплати та виписку з протоколу від 13.09.2023 року.

Судом встановлено, що позивачем було скеровано другий адвокатський запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з проханням провести перерахунок пенсії позивача з 01.10.2023 року відповідно до 77% грошового забезпечення позивача замість раніше встановленого у розмірі 70% грошового забезпечення та надати інформацію про складовій його пенсійного забезпечення починаючи з моменту призначення пенсії та до теперішнього часу.

Відповідачем було надано відповідь від 24.09.2024 року №19173/02-16 наступного змісту: - «Згідно з даними електронної пенсійної справи на момент призначення пенсії основний розмір пенсійної виплати гр. ОСОБА_1 складав 77% грошового забезпечення. В травні 2018 року гр. ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» (далі-Постанова №103) з 01.01.2016. Пунктом 23 Закону України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні» внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ), за яким максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, передбаченого ст.43 Закону №2262-ХІІ. Таким чином, при здійсненні перерахунку пенсії граничний відсоток обчислення грошового забезпечення по пенсійних справах (окрім осіб, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1-100 процентів, до категорії 2-95 процентів) обмежується 70% відповідних сум грошового забезпечення. Отже, перерахунок пенсії проведено відповідно до Постанови №103 з урахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01.08.2022 по справі №200/2231/22, яке набрало законної сили 23.11.2022 в грудні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі довідки ДУ «ТМО України по Донецькій області» від 13.01.2022 №33/25-134 про розмір грошового забезпечення. Враховуючи, що будь-яких інших зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії гр. ОСОБА_1 виходячи з 77% сум грошового забезпечення судом на Головне управління не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення. […]. На виконання вимог пункту 5 розділу І Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, надсилаємо виписки з перерахунків з електронної пенсійної справи з 01.07.2012, з 01.05.2018, з 01.08.2021, з 01.03.2022, з 01.01.2023, з 01.03.2023, з 01.10.2023, з 01.03.2024 та виписку з протоколу від 24.09.2024 (додаються).».

Суд розглянувши наявні в матеріалах справи копії вищезазначених виписок з перерахунків по пенсійній справі позивача, встановив наступне, що починаючи з 01.01.2016 року (перерахунок пенсії проведений 01.05.2018 року) позивачу було зменшено відсоток з 77 до 70 при перерахунку основного розміру пенсії; в подальшому перерахунок 01.08.2021 року; з 01.03.2022 року; з 01.01.2023 року; з 01.03.2023 року; з 01.10.2023 року (на підставі рішення суду); та від 24.09.2024 року були проведені позивача з розрахунку 70% грошового забезпечення (основний розмір пенсії).

Слід нагадати, що позивачу первинно при призначенні пенсії з 2008 року було встановлено та розраховано його пенсію виходячи з 77% грошового забезпечення основного розміру пенсії.

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом, просив суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо зменшення раніше призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення після перерахунку пенсії з 01.10.2023 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити позивачу перерахунок та виплату заборгованості по пенсії, призначеній відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення з 01.10.2023 року та в подальшому постійно виплачувати йому пенсію в розмірі 77% від грошового забезпечення незалежно від будь-яких перерахунків.

Суд розглянувши матеріали позовної заяви та надані сторонами докази стосовно позовних вимог позивача, дійшов до висновку, що спірним питанням в даній справі є зменшення основного розміру пенсії позивача з 77% до 70% при проведенні перерахунку його пенсії з 01.10.2023 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1 Закону № 2262-ХІІ, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно із положеннями ст. 63 Закону №2262-XII, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції затверджено схему посадових окладів поліцейських, розміри та надбавки за стаж служби в поліції.

Порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Порядку №45, перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Відповідно до п.1 Порядку №45 рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 45, перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 № 2262-ХІІ. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Відповідно до п.3 Постанови №103 постановлено перерахувати з 1 січня 2016 р. пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції (Офіційний вісник України, 2015 р., №96, ст.3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Пунктом 8 розділу II Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», який набрав чинності з 01.10.2011 р., до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри "90" замінено цифрами "80".

Пунктом 23 розділу II Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності з 01.05.2014 р., до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» було внесено зміни та цифри "80" замінено цифрами "70".

При цьому, з матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що пенсія виплачувалась позивачу в розмірі 77% грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законом України від 27.03.2014 р. №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод (права на пенсію в розмірі 77% розміру грошового забезпечення).

При цьому, внесені до ч.2 ст.13 Закону зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Так, Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Таким чином, зміна розміру пенсії з 77% до 70% сум грошового забезпечення у зв`язку з внесенням змін до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку на підставі довідки.

При цьому, внесені вищевказаними Законами зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій після набрання чинності цими змінами.

Відповідно до ч. 3 ст.1-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при перерахунку пенсії безпідставно зменшило з 01.01.2016 року позивачу розмір пенсії з 77% грошового забезпечення до 70%.

Дана правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17 (№К/9901/9550/18) та від 24.04.2018 року у справі №686/12623/17 (К/9901/849/17).

При цьому, питання щодо правомірності зменшення основного розміру призначеної пенсії було розглянуто Верховним Судом у зразковій справі.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року по справі № 240/5401/18, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року, позов задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 83% до 70% сум грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 1 січня 2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_2 відповідно до статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб у порядку і розмірах визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 83% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Вирішуючи спір по суті, Верховним Судом констатовано, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови КМУ № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

При вирішенні спору Верховним Судом зроблено висновок про те, що внесені Законом № 3668-VI та Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII не зазнала.

Стосовно дати з якої треба визнати протиправними дії відповідача та як похідна вимога зобов`язати здійснити нарахування та виплату пенсії з урахування 77%, суд зауважує, позивач у своїх позовних вимогах зазначає з 01.10.2023 року.

В свою чергу, судом під час розгляду справи було встановлено, що відповідач допустив протиправні триваючі дії до належного розміру пенсійної виплати позивача вже з 01.01.2016 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та не заперечується самим відповідачем враховуючи його лист відповідь від 13.09.2024 року та відзив на позовну заяву.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд вважає вийти за межі позовних вимог, оскільки це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у цій справі шляхом відновлення його порушених прав в частині зменшення з 01.01.2016 року пенсійних виплат виходячи з основного розміру пенсії нарахованого з 70% грошового забезпечення, замість первинно встановлених ще з 2008 року 77% грошового забезпечення позивача.

Також слід зауважити, що суд критично ставиться, до зазначеного відповідачем у його листі відповіді від 24.09.2024 року №19173/02-16 щодо «Враховуючи, що будь-яких інших зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії гр. ОСОБА_2 виходячи з 77% сум грошового забезпечення судом на Головне управління не покладено, перерахунок проведено з урахуванням 70% сум грошового забезпечення».

Таким чином, суд вважає, що у такому ж розмірі (77% грошового забезпечення) пенсія позивача має бути перерахована як з 01.01.2016 року на виконання Постанови КМУ №103, з 01.12.2019 року за новою довідкою про грошове забезпечення виданою ДУ «ТМО МВС України по Донецькій області» від 13.01.2022 року №33/25-134 за листопад 2019 року так і з 01.10.2023 року на виконання рішення суду по справі №200/1386/23 - з підстав, що зазначені вище.

Щодо позовних вимог позивача в наступній частині «…та в подальшому постійно виплачувати йому пенсію в розмірі 77% від грошового забезпечення незалежно від будь-яких перерахунків», з цього приводу суд зауважує.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин 1, 2 статті 55 Конституції України, статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

З матеріалів справи слідує, що предметом оскарження до суду є зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2023 з урахуванням 77% сум грошового забезпечення.

Судом було встановлено, що також підтверджується відповідними, наявними в матеріалах справи доказами, що протиправність дій щодо зменшення з 77% до 70% відповідачем була допущена при проведених ним перерахунках починаючи вже від 01.01.2016 року та від 01.12.2019 року, що також не заперечується відповідачем враховуючи його лист відповідь та наданий відзив на позовну заяву.

Суд зазначає, що жодних спорів з приводу зменшення у подальшому при перерахунку пенсії позивача з 77% до 70% від суми грошового забезпечення, наразі між сторонами не існувало та матеріали справи не містять доказів, що в цій частині будуть порушені права позивача.

Отже, суд вважає передчасними вищезазначені вимоги позивача в цій частині та вважає їх такими, що є заявленими на майбутнє та не відповідає задачам та принципам адміністративного судочинства.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення раніше призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення після перерахунку з 01.01.2016 та як похідна вимога зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення з часу припинення з 01.01.2016 року, з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 22.01.2024, позивач за подання адміністративного позову сплатив 968,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області у розмірі 968,96 грн.

Керуючись нормами ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () щодо зменшення раніше призначеної ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ пенсії з 77% до 70% відповідних сум грошового забезпечення після перерахунку з 01.01.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 77% відповідних сум грошового забезпечення з часу припинення з 01.01.2016 року, з урахуванням раніше вже виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 грудня 2024 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець