Справа № 160/26775/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі відповідач, ГУНП в Дніпропетровській області), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати п. 1. Наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1770к від 13.09.2024 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2024 № 1020о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч.1 ст.77 ЗУ «Про національну поліції» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчено.
- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, яку рахувати з 24.09.2024, до дати фактичного поновлення позивача на посаді;
- судове рішення в частині поновлення на посаді та виплати середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за місяць - допустити до негайного виконання, відповідно до ст. 371 КАС України.
Ухвалою суду від 11.10.2024 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідь на відзив обґрунтована тим, що відповідач у своєму відзиві не лише не заперечує, а прямо зазначає, що підставою для проведення службового розслідування відносно позивача став факт наявності кримінального провадження. При цьому, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами. Вважає, що в даному випадку відповідач взяв на себе функцію суду, в порушення ст. 124 Конституції України, відповідно до якої правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, та зазначив як доведений та встановлений факт вчинення позивачем кримінального правопорушення без належних на те підстав. Також відповідь на відзив містить доводи щодо аналогічні тим, що були викладені у позовній заяві. На підставі викладеного та з урахування того, що в основу службового розслідування, висновки якого слугували підставою для прийняття оспорюваних у справі наказів, було покладено обставини за які передбачено кримінальну відповідальність, вважає спірні накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був прийнятий на службу в поліцію в порядку переатестування наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с.
Наказом ГУНП від 08.11.2021 року № 668 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до п.1 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщено (у порядку просування по службі) на посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 3 Криворізького районного управління поліції (далі СКП КРУП) з 08 листопада 2021 року.
З метою повної та всебічної перевірки вказаної події, відповідно до вимог Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 16.08.2024 року№1772 вирішено призначити службове розслідування за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейського ГУНП, що призвело до повідомлення йому про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України.
21.08.2024 року ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 31.08.2024 року.
29.08.2024 року ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області запобіжний захід ОСОБА_1 було замінено з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, останньому заборонено залишати місце свого проживання з 20.00 год. до 06.00 год., строком на 2 місяці, до 29.10.2024 року, за адресою АДРЕСА_1 .
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 30.08.2024 року №1863 продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного на підставі наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 16.08.2024 року №1772, на 15 календарних днів.
13.09.2024 року Дисциплінарною комісією було складено висновок про результати службового розслідування за відомостями, щодо можливого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_1 та неналежної організації роботи останнього окремими поліцейськими ГУНП, що призвело до повідомлення йому про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області 13.09.2024 року.
31 травня 2024 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України та ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2024 року до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 363 360 грн., яка внесена підозрюваним на депозитний рахунок з підтвердженням ТУ ДСА України в Дніпропетровській області та одночасно для забезпечення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
За вказаною подією структурними підрозділами ГУНП в Дніпропетровській області проведено службове розслідування, за результатами якого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 10.07.2024 року № 707 о/с капітана поліції ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції.
З`ясовано, що ОСОБА_1 , не пізніше ніж 15.05.2024 року шляхом погроз та переконання, створив у ОСОБА_2 уявлення про можливість забезпечення ним вирішення питання про закриття кримінального провадження за ст.289 КК України та притягнення до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України іншої особи, а також повідомив, що подальші переговори щодо передачі незаконної винагороди необхідно проводити з ОСОБА_4
ОСОБА_2 , не бажаючи бути притягнутим до кримінальної відповідальності по штучно створеному обвинуваченню, побоючись повторно опинитись в місцях позбавлення волі, змушений був погодитись на пропозицію ОСОБА_1 щодо надання неправомірної вигоди за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з метою не притягнення його до кримінальної відповідальності.
У подальшому, 31.05.2024 року о 10.30 ОСОБА_5 прибув за адресою : АДРЕСА_2 , де оголосив ОСОБА_2 протиправну вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 9000 доларів США за здійснення ним та співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_1 впливу, з використанням своїх особистих стосунків на службових осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні. Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 було затримано, проведено обшук при затриманні, виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 9 000 доларів США, який останній, діючи шляхом вимагання, виконуючи умови попередньої змови з ОСОБА_7 , отримав в якості неправомірної вигоди.
Також, у ході проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії здійснено перевірку стану службової діяльності капітана поліції ОСОБА_1 , в ході якої встановлено окремі недоліки та порушення.
Перевіркою стану виконання доручень слідчих та дізнавачів було виявлено, що капітаном поліції ОСОБА_1 було виконано 22 доручення слідчих з порушенням строків виконання. Після перевірки фактів наведених позивач у поясненнях було виявлено, що із 22 невчасно виконаних доручень слідчих, що були на виконанні у капітана поліції ОСОБА_1 , лише по 3 дорученням слідчих контроль по виконанню закінчувався у вихідні дні, які були виконані наступного дня після вихідного, а 19 доручень слідчих були виконані з порушенням строків виконання.
Також встановлено, що відповідно до записів у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області № 1010 від 19.06.2024 року капітан поліції ОСОБА_1 отримав нагрудний відеореєстратор ID № 796270 у зв`язку із несенням служби у добовому наряді, згідно книги нарядів ВП № 3 Криворізького РУП від 23.01.2024 року № 977, проте відеозаписи на портативний відеореєстратор не здійснював.
У ході службового розслідування членами дисциплінарної комісії здійснено перегляд відеозапису з відеокамери, яка установлена у кімнаті приймання та здачі зброї ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП за період часу з 09 год. 21 хв. 29 с. до 09 год. 25 хв. 18 с. 10.09.2024 року та виявлено, що капітаном поліції ОСОБА_1 під час отримання зброї і боєприпасів порушено вимоги підпунктів 6,7,8 абзацу 4 пункту 1 , підпунктів 1,2 абзацу 6 пункту 1 розділу III Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 року № 70, що виразилось у не огляді патронів під час їх отримання, поміщення пістолету до кобури, не приєднавши його перед цим до пістолетного ремінця, не поміщенні автомату у положення «на плече» після приєднання основного магазину до ствольної коробки, поміщенні запасних магазинів до підсумки для магазинів вже після приєднання основного магазину до ствольної коробки автомату.
Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2024 року 2024 року № 1020 о/с, згідно з Законом України «Про Національну поліцію» звільнено за п.6 ч.1 ст.77 ( у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) капітана поліції ОСОБА_1 з 23.09.2024 року.
Вважаючи протиправними та такими, що підлягають скасуванню п. 1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1770к від 13.09.2024 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а також наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2024 № 1020о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 61 ст. 77 ЗУ «Про національну поліції» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчено, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 року (далі Закон України №580) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.1 ст.18 Закону України №580 поліцейський зобов`язаний:
1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;
4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;
5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;
6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, серед іншого: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Згідно з пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179 за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Частинами 1, 2 ст.19 Закону України №580 передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут) затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII. Дисциплінарний статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Дисциплінарного статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту, передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно із ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції.
Статтею 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Частина 1 Розділу ІІ Порядку №893 містить приписи аналогічні тим, що викладені у частинах 3, 4 статті 14 Дисциплінарного статуту та передбачає, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ст. 15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.
До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.
Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.
Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.
Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право:
1) одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;
2) одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи;
3) отримувати консультації спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Згідно з ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються:
1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування;
2) підстава для призначення службового розслідування;
3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку;
4) пояснення поліцейського щодо обставин справи;
5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;
6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;
7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;
8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;
9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення;
10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону;
11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Частиною 3 ст.19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст.19 Дисциплінарного статуту, у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Згідно з ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Позивач у позовній заяві в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що наказ № 1770к від 13.09.2024 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності ґрунтується на наступному:
- не дотримання заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час її отримання в черговій частині,
- не використанні портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків 10.08.2024,
- невиконання доручень слідчих у встановлений термін;
- несумлінному, не вчасному та не відповідальному виконанні службових повноважень, а також у вчинення дій, несумісних з вимогами, які пред`являють до поліцейських, в умовах воєнного стану проступку, скоєнні проступку проти інтересів служби тощо.
Вважає, що зазначені комісією дисциплінарні проступки жодним чином не підтверджені, є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, з наступних підстав.
Матеріали службового розслідування не містять достатніх даних, які б свідчили про порушення позивачем вимог наказу МВС України від 01.02.2016 № 70 «Про затвердження Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю». Відповідачем не зазначено, що саме вчинив позивач, відповідно до підпунктів 1, 3 п. 6 розділу Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, що призвели до порушення службової дисципліни, та які наслідки настали для служби. Позивач 10.08.2024 року був залучений до чергування, дійсно чергування відбувалося із зброєю, однак табельну вогнепальну зброю позивач отримував у спеціально облаштованому для цього приміщенні, у якому ведеться відеоспостереження в присутності відповідального від керівництва КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме заступника начальника сектору дізнання відділення поліції № 3 КРУП ГУНП майора поліції ОСОБА_8 , який у голос надавав позивачеві команди, а той їх виконував при отриманні зброї. Жодних зауважень від відповідального щодо невиконання його командир при отриманні та поводженні, чи порушенні правил поводженні із табельною вогнепальною зброєю позивач не отримував, а тому відповідачем зазначена неправдива інформація.
Окрім того, для здійснення службових обов`язків 10.08.2024 року позивачем отримано бодікамеру, вказана бодікамера включалася позивачем під час безпосереднього виконання службових обов`язків при перевірці громадян чи прибуття на місце пригоди, з яких причин відеозаписи не збереглися на отриманій ним бодікамері, позивачеві не відомо, оскільки в його обов`язки не входить технічне обслуговування таких бодікамер, а перевірної справності бодікамер займаються відповідальні за це особи. Відповідачем в даному випадку не перевірялося та не отримано під час проведення службового розслідування жодних даних про те, що того дня позивачем було затримано когось із осіб, що ухиляються від мобілізації, розшукано чи доставлено до ВП №3 КУРП ГУНП в Дніпропетровській області чи до інших відповідних місць, та які негативні наслідки настали для служби. Відповідачем не наведено жодного доказу чи факт того, що інкриміноване йому дисциплінарне порушення у вигляді невиконання позивачем Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 №1026, яка містить вимоги про вчинення певних дій, зокрема здійснення безперервної відеофіксації, демонструює неналаштованість на неналежну реалізацію повноважень Національної поліції України, призвела до несприятливих наслідків, що негативно вплинули на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції України чи презвело до приховування протиправні дії будь - яких осіб.
Матеріали службового розслідування не містять жодних даних, які б свідчили про кількість доручень в порядку ст. 40 КПК України, які перебували на виконанні у позивача, складність даних доручень, об`єм, час та дату, та які саме доручення повинні бути виконані, не відібрано пояснення у слідчих, які надавали доручення з приводу того, чи дійсно позивач не виконав доручення, чи виринуло це на досудове розслідування, на взаємодію між органами тощо, доказів щодо систематичності не виконання доручень. Більш того, позивач вказаних доручень особисто на виконання не отримував, у журналі обліку виконання оперативними та іншими підрозділами доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях № 944 від 21.12.2023 вхідної чи вихідної кореспонденції ВП № 3 КУРП ГУНП в Дніпропетровській області, де реєструються доручення за вхідними номерами доручень, розписаних на ім`я позивача, підпис позивача про їх отримання відсутній, натомість відповідно вказаного журналу доручення отримав оперуповноваженим СКП ВП № З КРУП ГУНП Єгоров Дмитро Олегович, який і поставив підпис про їх отримання.
На підставі викладеного позивач вважає, що будь-яких допустимих та належних доказів на підтвердження вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем під час службового розслідування не встановлено. Крім цього, відповідачем не було дотримано вимог пункту 1 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та затверджено висновок, який став підставою для звільнення позивача без встановлення вини позивача. При визначенні міри дисциплінарного впливу, відповідачем не було також надано належної оцінки особі, зокрема, його ставлення до службових обов`язків та відсутність дисциплінарних стягнень, не було розглянуто інші види дисциплінарних стягнення та неправомірно застосовано найтяжче дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби.
Щодо наведених доводів позивача, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що в ході проведення службового розслідування членами дисциплінарної комісії здійснено перевірку стану службової діяльності капітана поліції ОСОБА_1 , в ході якої встановлено окремі недоліки та порушення.
Судом встановлено, що в ході службового розслідування членами дисциплінарної комісії здійснено перегляд відеозапису з відеокамери, яка встановлена у кімнаті приймання та здачі зброї ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП за період часу з 09 год. 21 хв. 29 с. до 09 год. 25 хв. 18 с. 10.09.2024.
Переглядом встановлено, що о 09.21 год. 10.08.2024 під час заступання у добовий наряд капітан поліції ОСОБА_1 отримує у віконці пістолет, підходить до кулеуловлювача та перевіряє наявність патрона в патроннику, після цього кладе пістолет біля кулеуловлювача, отримує у віконці патрони та магазини, не здійснивши огляд патронів, доповідає про їх огляд та відразу споряджає ними магазини, поміщає один магазин до кишені кобури, поміщає пістолет до кобури, після чого приєднує його до пістолетного ремінця та вставляє основний магазин в основу рукоятки.
Отримує у віконці автомат, спрямовує його в напрямку кулеуловлювача та перевіряє наявність патрона в патроннику, після цього кладе автомат біля кулеуловлювача, отримує у віконці магазини, приєднує основний магазин до ствольної коробки автомату та знову кладе його біля кулеуловлювача, після чого поміщає запасні магазини до підсумки для магазинів, потім отримує портативний відеореєстратор, бронежилет, гумовий кийок, шолом та кайданки, після цього поміщає автомат у положення «на плече», потім отримує спецзасіб, споряджений речовиною сльозогінної дії та виходить із кімнати приймання та здачі зброї.
Вищевикладені обставини підтверджуються актом перегляду відеозаписів з відеокамери, яка встановлена у кімнаті приймання та здачі зброї відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП № 33/2-946 від 09.06.2024 року, копія якого міститься в матеріалах справи та не спростовані позивачем.
Стосовно наведених вище порушень капітан поліції ОСОБА_1 в ході службового розслідування пояснив, що під час отримання ПМ та АК він дотримувався вимог наказу МВС України від 01.02.2016 № 70.
Згідно з вимогами підпунктів 1, 3 пункту 6 розділу І Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, поліцейський, за яким закріплена вогнепальна зброя, зобов`язаний: знати та точно виконувати вимоги, встановлені цією Інструкцією, отримавши вогнепальну зброю та боєприпаси, діяти відповідно до вимог, передбачених розділом III цієї Інструкції.
З огляду на встановлені обставини справи та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає підтвердженим той факт, що капітаном поліції ОСОБА_1 під час отримання зброї і боєприпасів порушено вимоги підпунктів 6, 7, 8 абзацу 4 пункту 1, підпунктів 1, 2 абзацу 6 пункту 1 розділу III Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю, затвердженої наказом МВС України від 01.02.2016 № 70, що виразилось у не огляді патронів під час їх отримання, поміщення пістолету до кобури не приєднавши його перед цим до пістолетного ремінця, не поміщенні автомату у положення «на плече» після приєднання основного магазину до ствольної коробки, поміщенні запасних магазинів до підсумки для магазинів вже після приєднання основного магазину до ствольної коробки автомату.
Також судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до записів у журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації відділення поліції № 3 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області №1010 від 19.06.2024, капітан поліції ОСОБА_1 , 10.08.2024 отримав нагрудний відеореєстратор ID № 796270 у зв`язку із несенням служби у добовому наряді, згідно книги нарядів ВП №3 Криворізького РУП ГУНП від 23.01.2024 № 977.
Членами дисциплінарної комісії 20.08.2024 під час перевірки інформації за допомогою програмного забезпечення «Motorola Solutions Видеоменеджер», відповідно до доступу, наданого УІАП ГУНП встановлено, що капітан поліції ОСОБА_1 , відеозаписи на портативний відеореєстратор ID № 796270 не здійснював. Наведені обставини позивачем не спростовані.
Стосовно відсутності відеозаписів, капітан поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування пояснив, що під час несення служби 10.08.2024 року він отримав портативний відеореєстратор, після чого відразу його увімкнув та перебував на службі з увімкненим портативним відеореєстратором.
Відповідно до пункту 5 розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).
Згідно з вимогами пункту 6 розділу II вказаної Інструкції, під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання.
У разі пошкодження портативного відеореєстратора поліцейський негайно доповідає про це відповідальній особі та керівнику органу, підрозділу поліції.
Після прибуття до місця постійної дислокації портативний відеореєстратор або карта пам`яті передається відповідальній особі.
З вищевикладеного випливає, що включення портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції є прямим обов`язком поліцейського, який під час здійснення повноважень забезпечує збереження та належні умови експлуатації такого відеореєстратора та не допускає його розряджання.
Також судом встановлено, що перевіркою стану виконання доручень слідчих та дізнавачів дисциплінарною комісією було виявлено, що капітаном поліції ОСОБА_1 було виконано 22 доручення слідчих, з порушенням строків виконання.
З наданої довідки діловода ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП О. Антропової (вих. ВП № 3 Криворізького РУП ГУНП від 09.09.2024 № 45.3/2-5734) судом встановлено, що відповідно до журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій № 944 від 21.12.2023, доручення слідчих СВ ВП № 3 Криворізького РУП, зареєстровані за вх. № 677п, № 685 п, № 688п, № 690п, № 745п, № 746п, № 747п, № 748п, № 749п, № 750п, № 751 п, № 818п, № 827п, № 857п, № 858п, № 868п, № 869п, № 875п, № 897п, № 903 п, № 945п, № 1171п, які були доручені керівництвом СКП ВП № 3 Криворізького РУП капітану поліції ОСОБА_1 , виконані з порушенням строків виконання. Той факт, що виконання наведених вище доручень було доручено безпосередньо позивачу підтверджується Журналом обліку та самими дорученням з позначкою про доручення їх виконання саме ОСОБА_1 . Копії відповідних документів містяться в матеріалах справи.
У свою чергу, відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575, виконання доручень слідчих (дізнавачів) повинно здійснюватися у строки, зазначені у дорученнях.
Стосовно невчасно виконаних доручень слідчих, капітан поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування пояснив, що контроль по їх виконанню був встановлений на вихідні дні, тому не було можливості вчасно зареєструвати супровідні листи у канцелярії ВП.
Наведені пояснення позивача були враховані та перевірені під час службового розслідування, в результаті чого виявлено, що із 22 невчасно виконаних доручень слідчих, що були на виконанні у капітана поліції ОСОБА_1 , лише по 3 дорученням слідчих контроль по виконанню закінчувався у вихідні дні, які були виконані наступного дня після вихідного, а 19 доручень слідчих були виконані з порушенням строків виконання. Наведені обставини позивачем не заперечуються та не спростовуються.
З огляду на вищевикладене суд вважає підтвердженим факт виконання доручень слідчих та дізнавачів, які були доручені до виконання безпосередньо капітану поліції ОСОБА_1 з порушенням строків їх виконання, що свідчить про недотримання позивачем вимог пункту 6 розділу VI Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 № 575.
Проте, капітаном поліції ОСОБА_1 не вжито заходів щодо отримання ухвал судів про позбавлення права керування транспортним засобом ОСОБА_9 та не опитано поліцейських патрульної поліції, який обмежився лише складанням рапорту, щодо відсутності ознак кримінального правопорушення та довідкою списав вищевказані матеріали ЄО до справи. Наведені обставини позивачем не спростовано.
31 травня 2024 року у відповідності до ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України та ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.06.2024 року до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 363 360 грн., яка внесена підозрюваним на депозитний рахунок з підтвердженням ТУ ДСА України в Дніпропетровській області та одночасно для забезпечення застави на підозрюваного покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.
За вказаною подією структурними підрозділами ГУНП проведено службове розслідування, за результатами якого наказом ГУНП від 10.07.2024 року № 707 о/с капітана поліції ОСОБА_3 було звільнено зі служби в поліції.
15 травня 2024 року за місцем тимчасового мешкання ОСОБА_2 був проведений обшук за участю капітана поліції ОСОБА_1 , під час якого вилучені грошові кошти та особисті речі ОСОБА_2 та власників помешкання.
Згідно показів ОСОБА_2 встановлено, що у квітні 2024 року останнього викликав оперуповноважений відділення поліції № 3 ОСОБА_11 для надання пояснень за фактом угону автомобіля, зареєстрованого за дружиною ОСОБА_2 . Твердохліб Аллою.
У поясненні ОСОБА_2 зазначив, що автомобіль був придбаний ним особисто за його кошти, тому до нього питань з приводу угону не може бути.
Наступного дня ОСОБА_2 зателефонував оперуповноважений, який представився ОСОБА_12 та запропонував зустрітися з питання угону автомобіля; в цей же день вони зустрілися на заправці у Дзержинському районі м. Кривого Рогу, де ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 «закрити» питання щодо угону автомобіля, вимагав 9000 доларів.
З`ясовано, що ОСОБА_1 , не пізніше ніж 15.05.2024 року шляхом погроз та переконання, створив у ОСОБА_2 уявлення про можливість забезпечення ним вирішення питання про закриття кримінального провадження за ст.289 КК України та притягнення до кримінальної відповідальності за ст.190 КК України іншої особи, а також повідомив, що подальші переговори щодо передачі незаконної винагороди необхідно проводити з
ОСОБА_15 , не бажаючи бути притягнутим до кримінальної відповідальності по штучно створеному обвинуваченню, побоючись повторно опинитись в місцях позбавлення волі, змушений був погодитись на пропозицію ОСОБА_1 щодо надання неправомірної вигоди за вплив на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, з метою не притягнення його до кримінальної відповідальності.
У подальшому, 31.05.2024 року о 10.30 ОСОБА_5 прибув за адресою : АДРЕСА_2 , де оголосив ОСОБА_2 протиправну вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 9000 доларів США за здійснення ним та співучасником кримінального правопорушення ОСОБА_1 впливу, з використанням своїх особистих стосунків на службових осіб, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні. Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_6 було затримано, проведено обшук при затриманні, виявлено та вилучено грошові кошти у розмірі 9 000 доларів США, який останній, діючи шляхом вимагання, виконуючи умови попередньої змови з ОСОБА_7 , отримав в якості неправомірної вигоди.
Наведені вище обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що досліджуючи ставлення до служби та попередню поведінку ОСОБА_1 за участю якого сталася надзвичайна подія, а саме: оголошення повідомлення про підозру та затримання у порядку статті 208 КПК України з подальшим обранням запобіжного заходу, відповідачем було взято до уваги те, що протягом служби ОСОБА_1 неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності; на момент вчинення дисциплінарного проступку мав не зняте дисциплінарне стягнення - догану, застосовану наказом КРУП ГУНП від 02.09.2024 року № 1955.
При цьому, суд враховує той факт, що вищевикладені встановлені службовим розслідування проступки, а також обставини настання надзвичайної події за участю поліцейського Криворізького районного управління поліції ГУНП, були допущені незважаючи на неодноразові вимоги керівництва управління карного розшуку ГУНП, Головного управління та Національної поліції України щодо недопущення випадків порушень поліцейськими службової дисципліни і законності: наказ Національної поліції України від 19.07.2022 № 507; доповідна записка ДГІ Національної поліції України від 25.07.2022 № 1056/15-2022; доповідна записка УГІ ГУНП від 26.07.2022 № 50/2-315; доповідна записка УГІ ГУНП від 24.02.2023 № 50/2-158; службова телеграма ГУНП від 19.05.2023 № 2833/103/01- 2023; службова телеграма ГУНП від 08.06.2023 № 3379/103/01-2023, що підтверджується матеріалами справи.
Присягу працівника Національної поліції України капітан поліції ОСОБА_1 склав; з пам`яткою - ознайомлення поліцейських, державних службовців та працівників Національної поліції України з обмеженнями, пов`язаними зі службою в поліції та вимогами антикорупційного законодавства, а саме: Законів України «Про Національну поліцію» , «Про запобігання корупції», Кримінального кодексу України та Кодексу про адміністративні правопорушення, капітан поліції ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується матеріалами справи.
За наведених обставин суд погоджується з доводами відповідача про те, що вказана надзвичайна подія стала можливою через особисту недисциплінованість, зокрема, капітана поліції ОСОБА_1 не виявлення ним високої свідомості дисципліни, порушення основних обов`язків поліцейського та ігнорування останнім вимог чинного законодавства, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що у свою чергу суперечить інтересам законності і компрометує звання поліцейського.
При цьому, своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 дискредитував звання поліцейського, оскільки поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально - етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, які закріплені у нормативно - правових актах спеціального законодавства, що пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.
Такі поступки самі по собі або у сукупності підривають довіру та авторитет Національної поліції України і їх працівників в очах громадськості і є несумісним із подальшим проходженням служби, що зумовлює застосування до поліцейського, який вчинив діяння, несумісне з посадою, найсуворішого виду стягнення - звільнення зі служби.
Отже, капітану поліції ОСОБА_1 було відомо про вимоги НП та ГУНП в Дніпропетровській області щодо недопущення фактів порушення службової дисципліни та дій, що можуть призвести до приниження авторитету Національної поліції, а тому останній мав усвідомлювати, що здійснення з його боку будь - яких дій, які вказують на необ`єктивність та упередженість, а також ті, що викликають сумнів у належному виконанні ним службових обов`язків, призведе до приниження авторитету органу Національної поліції, та як наслідок до притягнення останнього до суворої відповідальності, аж до звільнення зі служби в поліції.
На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що капітан поліції ОСОБА_1 , усвідомлюючи можливість притягнення до найсуворішого з видів дисциплінарних стягнень, вчинив діяння, несумісне з його посадою та можливістю подальшого проходження служби в поліції, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Слід зазначити, що наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, тобто відсутність або наявність підстав для притягнення до кримінальної відповідальності, не є підставою для звільнення останнього від дисциплінарної відповідальності та ніяким чином не може ототожнюватись з наявністю фактів порушення службової дисципліни, тобто з дисциплінарною відповідальністю, до якої було притягнуто останнього.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлених під час розгляд справи обставин, у ході службового розслідування дисциплінарна комісія ГУНП в Дніпропетровській області перевіряла дотримання позивачем вимог, які пред`являються до поліцейських та наявності в діях ОСОБА_1 складу дисциплінарного проступку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що факт існування кримінального провадження відносно ОСОБА_1 дійсно мав важливе значення для дисциплінарного провадження відносно позивача, що вбачається з матеріалів службового розслідування, проте, одні й ті самі дії, вчинені особою, можуть одночасно розглядатись як частина об`єктивної сторони кримінального правопорушення (отримання неправомірної вигоди) так і частина об`єктивної сторони дисциплінарного проступку (вступ у позаслужбові стосунки, що порушують правила службової етики). Таке співпадіння не суперечить частині першій ст.61 Конституції України, а висновок повністю узгоджується з положеннями ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», що дає можливість використовувати у дисциплінарному провадженні інформацію, отриману під час кримінального провадження.
При вирішенні цього спору по суті суд враховує той факт, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача ґрунтується на самостійних правових підставах. Набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення є підставою для звільнення поліцейського зі служби відповідно до п.10 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
Тоді як, ОСОБА_1 було звільнено із служби в поліції відповідно до п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), що підтверджується матеріалами справи та не спростовано позивачем.
Слід зазначити, що поняття «службова дисципліна» включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства та Присяги.
Таким чином, позивач, у силу своїх службових обов`язків, був зобов`язаний не допускати дій, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших стосунків, які носять корисливий або протиправний характер. Поведінка працівника поліції завжди і за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму і морально - етичним принципам правоохоронця. Ніщо не повинно паплюжити ділову репутацію та авторитет правоохоронного органу.
Позивач своїми діями допустив порушення Закону України «Про Національну поліцію», тобто вчинив дисциплінарний проступок, який з урахуванням загального уявлення суспільства про поліцейського, як носія влади, унеможливлює подальше виконання позивачем своїх обов`язків на службі в поліції.
Як встановлено з матеріалів справи, дисциплінарний проступок позивача виявився у недотриманні принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно - етичних якостей поліцейського.
При цьому, обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 12.12.2019 року у справі №816/70/16, від 01.04.2020 року у справі №806/647/15 від 21.01.2021 року у справі №826/4681/18.
Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що висновок службового розслідування містить усі передбачені ст.19 Дисциплінарного статуту відомості, в тому числі відомості про тяжкість проступку, обставини, за яких було скоєно дисциплінарний проступок, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків, тощо.
При цьому, відомості зазначені у висновку службового розслідування в повній мірі підтверджені належними та допустити доказами, які містяться в матеріалах справи та жодним чином не спростовані позивачем під час розгляду справи.
Отже доводи позивача щодо недотримання відповідачем вимог статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України та затвердження висновку, який став підставою для звільнення позивача без встановлення вини позивача є необґрунтованими та безпідставними, а тому відхиляються судом.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та Практику суду як джерело права.
Також, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд у постанові від 03.04.2024 року по справі №420/9503/22 зазначив, що сам факт пред`явлення підозри поліцейському, його можливе притягнення до кримінальної відповідальності призводить до підриву авторитету та довіри громадян до поліції. А те, що підозрюваним у цьому кримінальному провадженні є саме поліцейський свідчить про порушення ним Правил етичної поведінки поліцейських, Дисциплінарного статуту та вимог Закону № 580 - VIII.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 12.01.2012 року у справі «Горовенки та Бугара проти України» зазначив, що уряди та правоохоронні органи забезпечують те, щоб усі посадові особи з підтримання правопорядку мали відповідні моральні, фізичні та психологічні якості для ефективного виконання своїх функцій і проходили безперервну та ретельну професійну підготовку. Необхідно періодично здійснювати перевірку їхньої придатності для виконання таких функцій.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що п.1 наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1770к від 13.09.2024 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2024 № 1020о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 61 ст. 77 ЗУ «Про національну поліції» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчено, були видані на підставі та у межах наданих відповідачу повноважень, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, неупереджено, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно та своєчасно, з урахуваннях усіх обставин справи, а тому вони є правомірними та підстави для їх скасування відсутні.
Отже, вимоги позивача про визнання протиправним та скасувати п.1 Наказу ГУНП в Дніпропетровській області №1770к від 13.09.2024 в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, а також про визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2024 №1020о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 61 ст. 77 ЗУ «Про національну поліції» та визначення суми відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчено є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.
Враховуючи те, що вимоги позивача про поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №3 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, а також стягнення з ГУНП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, є похідними від вимог щодо визнання протиправними та скасування наведених вище наказів, то підстави для їх задоволення також відсутні, а тому в їх задоволенні також слід відмовити.
Інші доводи представників сторін не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідач належним чином довів правомірність прийняття оскаржуваних наказів та відсутність правових відстав для задоволення позовних вимог.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними, а тому в задоволення позовної заяви слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів в частині, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст.295,297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2024 р.

Суддя О.М. Неклеса