Справа № 380/5273/24
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 рокусправа № 380/5273/24

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, карток відмови

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 08.11.2023 № UA209000/2023/000304/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000871;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 09.11.2023 № UA209000/2023/000305/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000872;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 16.11.2023 № UA209000/2023/400278/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000895;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 22.11.2023 № UA209000/2023/400284/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000914;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 23.11.2023 № UA209000/2023/400285/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000922;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості від 30.11.2023 № UA209000/2023/400299/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000950.

Ухвалою від 14.03.2024 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою здійснення господарської діяльності 01.04.2022 між ТОВ "Лео Трейдінг" (Покупець) та PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.о. (Словенія) (Продавець) укладений Контракт № 5, за умовами пункту 1.1. якого Продавець на умовах "DАР Львів" зобов`язується поставляти, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію, побутові товари іменовані в подальшому "Товар", у відповідності до виставлених рахунків, які є невід`ємною частиною даного Контракту. Валюта і ціни на Товар вказуються в рахунках, що являють собою невід`ємну частину даного Контракту (п. 4.1.). Сумою Контракту є сума всіх Рахунків по даному контракту, які є невід`ємною частиною даного Контракту (п. 4.2.). Умови оплати - 100 % передплата або оплата 100% вартості протягом 14 банківських днів з моменту відвантаження на підставі інвойсу на партію "Товару". Умови оплати вказуються в інвойсі на партію "Товару" (п. 5.2.).

Виробником Товару, що постачається позивачу згідно Контракту № 5 від 01.04.2022 є компанія MG Tec Indusury S.R.L. (Румунія) (далі - Виробник). Між MG Tec Indusury S.R.L. (Виробник) та PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець) укладений посередницький Контракт № 2816 від 01.01.2022, за умовами якого PAPERPRODUCT d.o.. має ексклюзивні права на реалізацію в Україну паперової продукції виробника.

На виконання вимог Контракту № 5 від 01.04.2022 ТОВ "Лео Трейдінг" придбало у Продавця товар: - згідно рахунку-фактури від 07.11.2023 № L129 на суму 20483,52 Євро; - згідно рахунку-фактури від 07.11.2023 № L130 на суму 22191,24 Євро; - згідно рахунку-фактури від 15.11.2023 № L133 на суму 19473,48 Євро; - згідно рахунку-фактури від 20.11.2023 № L137 на суму 21911,94 Євро; - згідно рахунку-фактури від 22.11.2023 № L138 на суму 22259,64 Євро.

Для цілей митного оформлення ввезеного в режимі імпорту товару за вказаними рахунками-фактури позивач подав митні декларації № 23UA00U0, №23UA01U0, № 23UA66U5, № 23UA12U0, №23UA85U7, № 23UA85U7. На підтвердження заявленої митної вартості, декларант надав митному органу документи, що відповідають переліку визначеному у частині 2 статті 53 Митного кодексу України, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, проте митним органом було скориговано митну вартість товару за резервним методом.

Позивач вважає протиправними спірні рішення відповідача, покликаючись на те, що митний орган не обґрунтував свої сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей. Окрім цього вказує, що коригування митної вартості за допомогою другорядного методу (резервний) носить протиправний характер, оскільки документи надані до митного оформлення мали всі необхідні відомості для перевірки заявленої позивачем митної вартості за основним методом. Також наголошує, що винесення оскаржуваних рішень завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам позивача, що полягає у значних матеріальних збитках, спричинених сплатою зайвих митних платежів. Відмова митного органу у визнанні заявленої позивачем митної вартості є безпідставною та протиправною, оскільки ґрунтується на суб`єктивній думці посадової особи, що прийняла оспорювані рішення, та спотворенні фактів на підставі яких відповідач обґрунтовує ці рішення.

Із наведених підстав, просить позов задовольнити повністю.

29.03.2024 відповідач надіслав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що під час здійснення митного оформлення за митними деклараціями № 23UA00U0, № 23UA01U0, № 23UA66U5, № 23UA12U0, № 23UA85U7 та № 23UA85U7 була опрацьована інформація, що міститься у поданих до митного оформлення документах та встановлено наступне: - п. 1 Контракту від 01.04.2022 № 5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів", (відповідні відомості внесені до гр.. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларант надав посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023, таку ж дату має інвойс №L130 від 07.11.2023, тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - надано платіжну інструкцію, яка не ідентифікується із даною поставкою.

Відповідач переконаний, що вищенаведене, відповідно до ч. 6 ст. 54 МК України, є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю.

З огляду на викладене, Львівська митниця вважає, що спірні рішення та картки відмови прийняті з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягають скасуванню, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

01.04.2024 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, де зазначив, що у відзиві на позовну заяву не наведені заперечення щодо зазначених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, відсутні посилання на відповідні докази та норми права, не наведені доводи для спростування доказів адміністративного позову.

Розглянувши наявні у справі документи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив таке.

01.04.2022 компанія PAPERPRODUCT trgovina in logistika, d.o.o (Продавець) та ТОВ "Лео Трейдінг" (Покупець) уклали Контракт № 5, за умовами якого Продавець на умовах "DAP Львів" зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати продукцію, споживчі товари, що надалі іменується "Товар", відповідно до встановлених рахунків, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Відповідно до п. 3.1 Розділу 4 Контракту № 5 валюта та ціни на Товар зазначаються у рахунках, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Оплата провадиться на умовах 100% передоплати або опдлата 100% вартості протягом 14 банківських днів з моменту відвантаження на підставі інвойсу на партію "Товара". Умови оплати зазначаються в інвойсі на партію "Товара".

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту № 5 від 01.04.2022, Покупець придбав наступний товар:

- відповідно до рахунку-фактури № L129 від 07.11.2023 на суму 20483,52 Євро;

- відповідно до рахунку-фактури № L130 від 07.11.2023 на суму 22191,24 Євро;

- відповідно до рахунку-фактури № L133 від 15.11.2023 на суму 19473,48 Євро;

- відповідно до рахунку-фактури № L137 від 20.11.2023 на суму 21911,94 Євро;

- відповідно до рахунку-фактури № L138 від 22.11.2023 на суму 22259,64 Євро;

- відповідно до рахунку-фактури № L139 від 27.11.2023 на суму 20719,50 Євро.

З метою митного оформлення вказаного товару ТОВ "Лео Трейдінг" подало до Львівської митниці електронні митні декларації № 23UA00U0, №23UA01U9, № 23UA66U5, № 23UA12U0, №23UA85U7, № 23UA44U1 відповідно до яких до митного оформлення заявлений імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 цих митних декларацій.

Одночасно, до митного контролю разом з митною декларацією №23UA00U0 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L129 від 07.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 07.11.2023 № 23ROCJ1800E0115259; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 07.11.2023 № MGI236736; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 07.11.2023 № Х0073482; - CMR від 07.11.2023 №446651; - платіжну інструкцію від 30.10.2023 № 147JBKLNA; - банківську виписку від 01.11.2023 за період з 23.10.2023 по 01.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 № 07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

Разом з митною декларацією № 23UA01U9 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L130 від 07.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 07.11.2023 № 23ROCJ1800E0115465; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 07.11.2023 № MGI236754; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 07.11.2023 № Х0073483; - CMR від 07.11.2023; - платіжну інструкцію від 30.10.2023 №147JBKLNA; - банківську виписку від 01.11.2023 за період з 23.10.2023 по 01.11.2023; - копію прайс-листа від 07.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 №07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

Разом з митною декларацією № 23UA66U5 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L133 від 15.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 15.11.2023 № 23ROCJ1800E0118972; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 15.11.2023 № MGI237008; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 15.11.2023 № Х0073502; - CMR від 15.11.2023 № 824495; - платіжну інструкцію від 13.11.2023 № 155JBKLNВ; - банківську виписку від 13.11.2023 за період з 01.11.2023 по 13.11.2023; - копію прайс-листа від 07.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 № 07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

Разом з митною декларацією № 23UA12U0 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L137 від 20.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 20.11.2023 № 23ROCJ1800E0120882; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 20.11.2023 № MGI237094; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 20.11.2023 № Х0073512; - CMR від 20.11.2023 № 824250; - платіжну інструкцію від 20.11.2023 № 157JBKLNВ; - банківську виписку від 20.11.2023 за період з 13.11.2023 по 20.11.2023; - копію прайс-листа від 07.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 № 07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

Разом з митною декларацією № 23UA85U7 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L138 від 22.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 22.11.2023 № 23ROCJ1800E0121879; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 22.11.2023 № MGI237171; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 22.11.2023 № Х0073520; - CMR від 22.11.2023 № 824274; - платіжну інструкцію від 20.11.2023 № 157JBKLNВ; - банківську виписку від 20.11.2023 за період з 13.11.2023 по 20.11.2023; - копію прайс-листа від 07.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 № 07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

Разом з митною декларацією № 23UA44U1 в якості підстави для застосування основного методу декларант надав наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її: - зовнішньоекономічний договір від 01.04.2022 № 5; - копію посередницького контракту від 01.01.2022 № 2816; - рахунок-фактуру (інвойс) № L139 від 27.11.2023; - копію митної декларації країни відправлення від 27.11.2023 № 23ROCJ1800E0124631; - копію зовнішнього (посередницького) інвойсу від 27.11.2023 № MGI237272; - копію сертифікату з перевезення (проходження) товару від 27.11.2023 № Х0073533; - CMR від 27.11.2023 № б/н; - платіжну інструкцію від 28.11.2023 №160JBKLNВ; - банківську виписку від 28.11.2023 за період з 01.11.2023 по 28.11.2023; - копію прайс-листа від 07.11.2023; - копію листа про підтвердження ціни від 07.11.2023 №07/11; - копію листа про умови оплати від 15.06.2023 № 23/06/15.

За наслідками опрацювання наданих позивачем документів Львівська митниця надіслала наступне повідомлення: "…Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №: 1 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: договір про надання транспортно-експедиційних послуг, рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційих послуг, акти виконаних робіт, калькуляцію транспортних витрат. - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи : - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Відповідно до статті 254 Митного кодексу України Вам необхідно надати переклад документів поданих до митного оформлення…".

У свою чергу, декларант на вимогу митного органу надав експортну декларацію, платіжні інструкції за товар (по оплаті за попередню поставку), прайс-лист, лист пояснення, бухгалтерську документацію.

Проте, Львівська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів:

1) 08.11.2023 № UА209000/2023/000304/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 № 5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L129 від 07.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - надано платіжну інструкцію, яка не ідентифікується із даною поставкою; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…";

2) 09.11.2023 № UА209000/2023/000305/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 №5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L130 від 07.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - надано платіжну інструкцію, яка не ідентифікується із даною поставкою; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…";

3) 16.11.2023 №UА209000/2023/400278/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 №5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L133 від 15.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…";

4) 22.11.2023 № UА209000/2023/400284/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 №5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L137 від 20.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…";

5) 23.11.2023 № UА209000/2023/400285/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 №5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L138 від 22.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових, які формують вартість товару; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…";

6) 30.11.2023 № UА209000/2023/400299/2, у графі 33 якого вказано:

"….Під час здійснення контролю виявлено наступне: У п. 1 Контракту від 01.04.2022 №5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесено до гр. 20 МД) натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні - Пустомити; - за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L139 від 27.11.23р. тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних; - вартість у посередницькій фактурі зазначено на умовах EXW без вказання конкретного місця, що унеможливлює перевірку всіх складових , які формують вартість товару; - отже, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом…".

Львівська митниця відмовила ТОВ "Лео Трейдінг" у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформила Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000871, № UA209140/2023/000872, №UA209140/2023/000895, № UA209140/2023/000914, № UA209140/2023/000922, №UA209140/2023/000950.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач не погоджується із оспорюваними рішеннями про коригування митної вартості товарів та картками відмови, вважає їх протиправними та такими, що суперечать поданим декларантом документам та нормам чинного законодавства, а тому звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку позиціям сторін у справі, суд застосовує наступні правові норми.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі № 826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України, та зазначені судом вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також, згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідно зазначити, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вказане узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.04.2021 у справі № 810/3397/16 та від 18.08.2021 у справі № 821/1050/17.

Суд зазначає, що згідно протоколів обробки електронних документів відповідачем витребувані додаткові документи, проте жодних зазначень про наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, відповідний протокол не містить.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як встановлено судом, позивачем при митному оформленні товару та на вимогу митного органу надано пакет документів, які містили числові показники ціни товару.

Згідно із ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частиною 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2)наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 08.10.2019 у справі № 803/776/17, згідно з якими декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Суд зауважує, що у спірних рішеннях про коригування митної вартості відповідачем зазначені ідентичні підстави для коригування.

Щодо зазначених відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості від 08.11.2023 № UA209000/2023/000304/2, від 09.11.2023 № UA209000/2023/000305/2, від 16.11.2023 № UA209000/2023/400278/2, від 22.11.2023 № UA209000/2023/400284/2, від 23.11.2023 № UA209000/2023/400285/2 та від 30.11.2023 № UA209000/2023/400299/2 порушень, враховує таке.

З приводу зауважень митного органу про те, що "у п. 1 Контракту від 01.04.2022 № 5 зазначено, що товар постачається на умовах "DAP Львів" (відповідні відомості внесені до гр. 20 МД), натомість у інвойсі вказані умови поставки DAP Пустомити, у ЦМР також зазначене місце призначення в Україні Пустомити" необхідно зазначити таке.

Пунктом 1 Контракту від 01.04.2022 № 5 передбачено, що Продавець на умовах "DAP Львів" зобов`язується постачати, а Покупець приймати та оплачувати продукцію, споживчі товари, що надалі йменуються "Товар" , відповідно до виставлених рахунків, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

При цьому, згідно із п. 6.1. Контакту умови поставки Товару та відправник вантажу визначається в рахунку на поставку кожної партії.

Відповідно до поданих до митного оформлення інвойсів від 07.11.2023 № L129, від 07.11.2023 № L130, від 15.11.2023 № L133, від 20.11.2023 № L137, від 22.11.2023 № L138, від 27.11.2023 № L139 умови поставки DAP Pustomyty.

Згідно умов поставки DAP Інкотермс 2010 Продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару , сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення.

Отже, поставка товару на умовах DAP зобов`язує Продавця нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення).

Відтак, оскільки позивач додаткових витрат на транспортування товару не поніс, зазначена митним органом розбіжність в інвойсах та у пункті 1 Контракту від 01.04.2022 №5 не впливає на визначення митної вартості товару.

Щодо твердження митного органу про те, що "за власним бажанням декларантом надано посередницьку фактуру. Необхідно зазначити, що згаданий документ датований 07.11.2023 таку ж дату має інвойс № L139 від 27.11.23р., тобто купівля товару у посередника, відвантаження виставлення рахунку імпортеру відбувалось протягом одного робочого дня, що ставить під сумнів коректність даних", суд зауважує, що до митного оформлення позивач надав посередницький договір укладений між MG Tec Indusury S.R.L.(виробник) та PAPERPRODUCT Trgovina in ligistika d.o.o, згідно якого останній має ексклюзивні права на реалізацію в Україну паперової продукції виробника.

При продажі товару PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. MG Тес Indusury S.R.L. (виробник) (Румунія) здійснив поставку товару на умовах EXW, у свою чергу PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. здійснив поставку товару ТОВ "Лео Трейдінг" (Україна) на умовах DAP. В обох цих випадках зобов`язання щодо поставки товару лягли на PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.0.

У зв`язку з чим, PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o. здійснив замовлення на перевезення товару за маршрутом Strada Vaii Румунія - Пустомити Україна. Вантажовідправником вказаного товару, згідно CMR є MG Tec Indusury S.R.L. (виробник) (Румунія), а вантажоодержувачем ТОВ "Лео Трейдінг" (Україна).

Отже, 07.11.2023, 15.11.2023, 20.11.2023, 22.11.2023, та 27.11.2023 MG Tec Indusury S.R.L. (виробник) (Румунія) виставив рахунки посереднику PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.о та на своєму складі завантажив товар в транспортний засіб перевізника, який згідно маршруту повинен був доставити товар вантажоотримувачу ТОВ "Лео Трейдінг" до місцепризначення: Пустомити, Україна.

Разом з цим, PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець) для подальшого продажу товару ТОВ "Лео Трейдінг" оформив інвойси від 07.11.2023 № L129, від 07.11.2023 № L130, від 15.11.2023 № L133, від 20.11.2023 № L137, від 22.11.2023 № L138, від 27.11.2023 № L139. Оскільки PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець-посередник) не здійснював поставку даного товару на свій склад в Словенії, а відразу оформив поставку партії товару з складу MG Tec Indusury S.R.L. (виробник) (Румунія) на склад ТОВ "Лео Трейдінг" (Покупець) (Україна), то посередницька фактура на товар та інвойси від 07.11.2023 № L129, від 07.11.2023 № L130, від 15.11.2023 № L133, від 20.11.2023 № L137, від 22.11.2023 №L138, від 27.11.2023 № L139 були складенні 07.11.2023, 07.11.2023, 15.11.2023, 20.11.2023, 22.11.2023 та 27.11.2023 відповідно - датою фактичного здійснення господарських операцій.

З урахуванням наведених обставин, суд не бере до уваги посилання митного органу на неможливість перевірки всіх складових, які формують вартість товару

Таким чином, суд, проаналізувавши зміст наданих декларантом документів, дійшов висновку, що такі містять необхідні відомості щодо ціни, яка була фактично сплачена за товари.

З урахуванням наведеного, а також відсутність будь-яких належних доказів на підтвердження позиції митного органу, суд вважає, що позивачем для митного оформлення було надано всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованих товарів, які містили необхідні числові показники митної вартості.

Частиною 2 ст. 55 МК України встановлено, що прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1)обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 згаданого Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Зазначені висновки слідують, зокрема, з приписів пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, за яким у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (ст. 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово звертав увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, відображеною у постанові від 18.08.2021 у справі № 160/4944/19 та у постанові від 04.11.2021 у справі №120/2634/19-а.

Як вбачається зі змісту графи 33 рішень про коригування митної вартості:

- № UA209000/2023/000304/2, № UA209000/2023/000305/2, то за результатами проведеної консультації, митна вартість товару № 1 скоригована та визначена за резервним методом на підставі митної декларації від 09.08.2023 № UA100200/2023/610019. Однак, товар, зазначений у декларації, не є тотожним товару № 1, зокрема, різні характеристики, виробники. По декларації, яка взята відповідачем, товар № 1 постачався на умовах поставки СРТ, у той час, як позивачу товар поставлений на умовах DAP. Крім того, по декларації яка взята відповідачем, товар № 1 оформлений по 6 (резервному) методу (гр. 43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за цим товаром.

- № UA209000/2023/400278/2, № UA209000/2023/400287/2, № UA209000/2023/400285/2 то за результатами проведеної консультації, митна вартість товару № 1 скоригована та визначена за резервним методом на підставі митної декларації від 29.08.2023 №UA209230/2023/91536. Однак, товар, зазначений у вказаній декларації, не є тотожним товару № 1, зокрема різні характеристики, виробники. По декларації, яка взята відповідачем, товар № 11 постачався на умовах поставки FCA, у той час, як позивачу товар поставлений на умовах DAP. Крім того, по декларації, яка взята відповідачем, товар № 11 оформлений по 6 (резервному) методу (гр. 43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за цим товаром.

- № UA209000/2023/400299/2, то за результатами проведеної консультації, митна вартість товару № 1 скоригована та визначена за резервним методом на підставі митної декларації від 16.11.2023 № UA100190/2023/565837. Однак, товар, зазначений у вказаній декларації, не є тотожним товару № 1, зокрема, різні характеристики, виробники. По декларації, яка взята відповідачем, товар № 1 постачався на умовах поставки СРТ, у той час, як позивачу товар поставлений на умовах DAP. Крім того, по декларації, яка взята відповідачем, товар № 1 оформлений по 6 (резервному) методу (гр. 43), що свідчить про здійснення коригування митної вартості товарів за цим товаром.

Верховний Суд у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15 висловив позицію, згідно з якою у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

У всіх випадках, де посадові особи митниці брали за основу попередньо оформлені митні декларації, партії товарів не були співмірні з тими, що імпортувались нами, умови поставок були різними, однак жодного коригування проведено не було.

Таким чином, суд вважає, що позивач надав відповідачу для митного оформлення імпортованих товарів всі документи, які передбачені ч. 2 ст. 53 МК України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною Контракту згідно з вимогами ч. ч. 4, 5 ст. 58 Митного кодексу України.

Висновки відповідача про заниження позивачем митної вартості товарів та надання митному органу недостовірних даних не підтверджуються наявними матеріалами справи, а виявлені невідповідності у поданих позивачем документах не впливають на ціну товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач належними доказами не спростував доводи позивача про правильність визначення ним митної вартості за основним методом та не довів наявність у митного органу належних підстав для коригування митної вартості товару.

Беручи до уваг викладене вище, суд вважає, що оскаржувані рішення митний орган прийняв за відсутності обґрунтованих підстав стверджувати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі без обґрунтування причин того, що позивач неправильно визначив митну вартість товарів.

Суд зауважує, що позовні вимоги про скасування картки відмови є похідними від позовних вимог про скасування рішень про коригування митної вартості та є способом захисту одного і того ж порушеного права позивача на розмитнення товару з визначенням митної вартості товару за першим методом.

Картка відмови в прийнятті митних декларацій не має самостійних юридичних підстав прийняття, і прийнята виключно у зв`язку з прийняттям відповідачем рішень про коригування митної вартості.

Як наслідок, підлягає скасуванню і спірна картка відмови в митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийнята відповідачем на підставі рішення про коригування митної вартості.

За таких обставин, суд задовольняє вимоги ТОВ "Лео Трейдінг" у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн суд враховує таке.

Відповідно до ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі Баришевський проти України, від 10.12.2009 у справі Гімайдуліна і інших проти України, від 12.10.2006 у справі Двойних проти України, від 30.03.2004 у справі Меріт проти України заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

За правилами ч. 7, ч. 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Із системного аналізу наведених вище правових норм слідує, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Крім того, на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження підстав, факту понесення та розміру витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник позивача надав суду: Договір про надання правової допомоги від 20.06.2023, укладений між ТОВ "Лео Трейдінг" та адвокатським бюро "Анни Крамар"; ордер серії ВС № 1219460; Акт виконаних робіт від 30.04.2024; Додаткова угода від 02.04.2024 № 7, відповідно до яких позивачу надані наступні послуги:

- аналіз документів клієнта, вивчення актуальної судової практики в аналогічних спорах, вибір правової позиції та надання консультації клієнту- 2 500, 00 грн;

- складання адміністративного позову з додатками - 7 500,00 грн;

- складання відповіді на відзив - 3 000,00 грн.

Загальна вартість послуг складає 15 000, 00 грн.

Втім, суд зауважує, що сума наданих позивачем послуг складає 13 000,00 грн.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Суд відмічає, що 29.05.2024 митний орган надіслав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, зазначивши, що позивачем не надано жодних документів, які б свідчили про понесення витрат на кваліфіковану правову допомогу.

Варто відмітити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, на думку суду, вартість за послуги підготовки позовної заяви та відповіді на відзив є завищеними, оскільки фактично зазначені заяви складаються з викладу обставин справи, норм законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та судової практики. Тобто підготовка позовної заяви не потребували багато часу, що свідчить про завищення суми витрат, які підлягають сплаті за вказані послуги.

Разом з цим, суд зауважує, що позивач вільний у виборі представника та у визначенні розміру його гонорару за домовленістю сторін, проте цей вибір не повинен бути надмірно обтяжливим для іншої сторони процесу при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що сума витрат на послуги адвоката в розмірі 15000,00 грн є надмірною, не відповідає критерію розумності їхнього розміру, обсягу фактично наданих послуг та їх складності, а тому суд присуджує на користь позивача витрати в розмірі 4000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 КАС України, суд,

в и р іш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 08.11.2023 №UA209000/2023/000304/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000871.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 09.11.2023 №UA209000/2023/000305/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000872.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 16.11.2023 №UA209000/2023/400278/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000895.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 22.11.2023 №UA209000/2023/400284/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000914.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 23.11.2023 №UA209000/2023/400285/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000922.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 30.11.2023 №UA209000/2023/400299/2 про коригування митної вартості товарів.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209140/2023/000950.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (Львівська область, м. Пустомити, пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 19345 (дев`ятнадцять тисяч триста сорок п`ять) грн 24 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (; 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лео Трейдінг" (Львівська область, м. Пустомити, пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21; ) витрати на правничу допомогу у сумі 4000 (чотири тисячі) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна