Справа № 160/30571/24
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 грудня 2024 рокуСправа № 160/30571/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турлакова Н.В., перевіривши матеріали адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо не відкликання (скасування) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відкликати (скасувати) довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2024 року позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, а саме: надати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, з обґрунтуванням причин пропуску строку та доказів, що підтверджують причини такого пропуску; надати докази сплати судового збору в розмірі 2997,72 грн.

На виконання вимог ухвали суду від 22.11.2024 року від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви, в якій зазначено про надання доказів сплати судового збору та викладені пояснення до строку звернення до суду.

В обґрунтування своєї позиції щодо дотримання строку звернення до суду, позивачем зазначено, що він не намагається оскаржити дії відповідача щодо складання (формування) та видачі довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012, оскільки згідно листа-відповіді Держземагентства №5027/2 від 09.09.2013 на подання прокурора від 22.08.2013 відповідач визнав неправомірність своїх дій. У даному випадку, порушення своїх прав позивач вбачає саме у триваючій бездіяльності відповідача, яка є протиправною та полягає саме у не відкликанні (не скасуванні) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012, в той час, коли сам відповідач визнав неправомірність своїх дій. Однак, видану довідку відповідач не відкликав, не відізвав, не скасував та не вжив будь-який інших дій, які б виправили допущені порушення внаслідок формування та видачі таких довідок. Тобто відповідач визнав неправомірність своїх дій, проте не вчинив по сьогоднішній день жодних дій на виправлення такої ситуації. У даному випадку визначальним є не дата складання довідки чи факт обізнаності позивача про порушення його прав, чи початок активних дій позивача, а визначальним є обставини протиправної бездіяльності відповідача щодо не відкликання (не скасування) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012, яка підтвердилась листом відповідача від 14.05.2024р.

Надаючи оцінку клопотанню позивача про усунення недоліків позовної заяви щодо строку звернення до суду в даній справі, суд зазначає наступне.

Частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

За практикою ЄСПЛ застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду. Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ дізналася та повинна була дізнатися дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Вирішення питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом не ставиться в залежність від вказаних обставин, а вирішується з огляду на факт, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення такого права та не може змінювати момент, з якого позивач дізнався про порушення такого права.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Суддя наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Суд вважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.

Так в ухвалі суду від 22.11.2024 року судом зазначено, що матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо не відкликання (скасування) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012.

Так, згідно матеріалів позовної заяви позивачу було видано довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №25-р2 від 07.02.2011 року, яка були підготовлена на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі №2а-423/10 постанову Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 20.08.2010 в справі №2а-423/10/0480 скасовано, позовні вимоги задоволено частково, визнано рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" нечинним.

13.02.2012 року Управлінням Держкомзему у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 №3884 підготовлено довідку №565/2/3 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Згідно відомостей з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", позивач у 2015 році звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом (справа №804/9016/15), в якому просив визнати протиправною та скасувати довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №25-р2 від 07.02.2011 року, в обґрунтування якого зазначено про те, що рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним в судовому порядку.

З огляду на зазначене вище, позивачу принаймні з 2015 року стало відомо про порушення його прав з боку відповідача, який на підставі рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" склав довідку №25-р2 від 07.02.2011 року та №565/2/3 від 13.02.2012 року, яке в судовому порядку було визнано нечинним.

Факт обізнаності позивача про порушення його прав також підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 року у справі №804/9016/15, де колегією суддів взято до уваги те, що позивач не був особою, яка брала участь у розгляді справи №2а-423/10 (№2а-423/10/0480) та про порушення своїх прав дізнався з листа прокуратури від 16.06.2015 №61-2312.

Крім того, як зазначено позивачем в клопотанні про усунення недоліків позовної заяви, згідно листа-відповіді Держземагентства №5027/2 від 09.09.2013 на подання прокурора від 22.08.2013 відповідач визнав неправомірність своїх дій, відтак ще з вересня 2013 року має місце на думку позивач протиправна бездіяльність відповідача щодо не відкликання (скасування) довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №565/2/3 від 13.02.2012, про яку позивачу було відомо та з якою останній пов`язує наявність підстав для звернення до суду з даним позовом.

Також варто зазначити, що формулювання способу захисту порушеного права позивача (визнання протиправними дій щодо складання довідки або визнання протиправною бездіяльність щодо не відкликання (скасування) довідки), не змінює момент того, коли позивач дізнався про порушення своїх прав.

Таким чином, до суду за захистом свої прав, свобод чи інтересів із цим позовом звернувся із значним пропуском строку, встановленого КАС України.

Суд зазначає, що до спірних правовідносин не може застосовуватись порядок визначення перебігу строку звернення до суду при триваючій деліктній поведінці відповідача, оскільки у спірних правовідносинах саме з дня коли рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області №3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним (рішення суду набрало законної сили 01.11.2011р.), позивач вважається таким, що повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Проте, не зважаючи на це, судом було враховано, що факт обізнаності позивача про порушення його прав підтверджено ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 року у справі №804/9016/15, де колегією суддів взято до уваги те, що позивач не був особою, яка брала участь у розгляді справи №2а-423/10 (№2а-423/10/0480) та про порушення своїх прав дізнався з листа прокуратури від 16.06.2015 №61-2312.

Крім того, на переконання суду, очікування позивача, що відповідач самостійно вчинить очікувані позивачем дії (щодо відкликання або скасування довідки), в даному випадку майже 12 років, не може бути визнано судом поважною причиною для поновлення строку звернення до суду. Пасивна поведінка позивача через очікування (яке триває з 2013 року), що відповідач відповівши листом №5027/2 від 09.09.2013 на подання прокурора від 22.08.2013 самостійно вчинить певні дії щодо відкликання (скасування) довідки, не є поважною причиною для того, щоб не мати можливість звернутись до суду в межах строку визначеного законом.

Законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, позаяк в кожному окремому випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Водночас норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Іншими словами, для поновлення строку звернення суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, що перешкоджали вчасному зверненню з адміністративним позовом, у зв`язку з чим позивач має довести суду їхню наявність і непереборність з доданням відповідних доказів, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків, а також принцип judicata.

Із змісту поданого позивачем клопотання вбачається, що сторона позивача вважає, що позов подано в межах строку звернення, обставин, які були б об`єктивно непереборними та не залежали від волевиявлення позивача, були б пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення у справі процесуальних дій не наведено, доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не надано. Доводи позивача ґрунтуються фактично на його розумінні того, що відповідачем допущено триваючу бездіяльність.

Однак, судом зазначено, що до спірних правовідносин не може застосовуватись порядок визначення перебігу строку звернення до суду при триваючій деліктній поведінці відповідача.

З огляду на викладене, клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви щодо поновлення строку на звернення до суду із адміністративним позовом є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно частини 2 статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Керуючись ст. ст. 123, 169, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними вказані у клопотанні про усунення недоліків позовної заяви фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою.

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до ч.8 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя Н.В. Турлакова