Справа № 520/5167/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 р. Справа № 520/5167/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., м. Харків, повний текст складено 26.08.24 по справі № 520/5167/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.01.2024 року № 84 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , період періоди роботи з 10.06.1997 року по 20.12.2004 року та з 20.12.2004 року по 20.08.2012 року у Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 23.10.2023 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 2 422,4 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 12000 грн.

В обґрунтування позовних вимог послався на безпідставність та необґрунтованість рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 25.01.2024 року № 84 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, мотивоване неможливістю зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 10.06.1997 по 20.08.2012 внаслідок відсутності посади «електрогазозварювальника 5 розряду» у розділі ХХХІІ постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 № 36 (далі по тексту Постанова № 36), як такої, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення.

Заперечуючи проти висновків пенсійного органу щодо неможливості зарахування періодів роботи позивача відповідно до пільгової довідки № 115 від 08.12.2023 через відсутність підпису начальника відділу кадрів, зазначив, що трудовою книжкою ОСОБА_1 , яка в силу ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788-XII) є основним документом, що підтверджує стаж роботи, підтверджується факт трудової діяльності позивача у спірні періоди.

До того ж, в силу правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

З огляду на те, що професія «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІ Загальні професії у всіх галузях господарства, код професії 33, переконував, що висновок пенсійного органу про відсутність посади «електрогазозварювальника 5 розряду» у розділі ХХХІІ Постанови № 36 не спростовує наявності підстав для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 10.06.1997 по 20.02.2004.

З метою повного та всебічного захисту своїх прав просив суд зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 із призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/5167/24 від 26.08.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.01.2024 року № 84 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024р. та за результатами її розгляду зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , період роботи з 10.06.1997 року по 20.12.2004 року та з 20.12.2004 року по 20.08.2012 року.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд.5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині обраного судом першої інстанції способу захисту подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість просить суд апеляційної інстанції змінити судове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі № 520/5167/24 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Викласти абзац третій та четвертий судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 у справі № 520/5167/24 у наступній редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 у Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1788-XII з 23.10.2023.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про неефективність обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача, оскільки встановивши факт дотримання позивачем всіх необхідних умов для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, суд першої інстанції повинен був зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію, а не повторно розглянути заяву.

Відповідач, також не погодився з вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального права, неповне з`ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року по справі № 520/5167/24 в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове рішення у цій справі, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовної заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про неможливість зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу з 07.04.1990 по 27.12.1990, оскільки в трудовій книжці відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні, а для зарахування таких періодів потрібно долучити уточнюючу довідку про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні, видану на підставі первинних документів.

Також, з огляду на вихід рф з участі в Угоді від 13.03.1992 наполягав на відсутності підстав для зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.01.1992 по 21.07.1992, який набутий на території рф.

Зауваживши, що посада «електрогазозварювальник 5 розряду» не передбачена розділом ХХХІІІ Списку № 2, вважав неможливим зарахування періодів роботи позивача із 10.06.1997 по 20.02.2004.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

З 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду у порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. Можливість застосування екстериторіального призначення та перерахунку пенсій передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 р. № 25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 за № 339/35961.

За правилами екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в Харківській області визначене для розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За наслідками розгляду вищевказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення від 25.01.2024 № 84 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Підставою для відмови слугувала відсутність необхідного пільгового стажу передбаченого підпунктом 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Роз`яснено, що для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 обов`язково необхідно наявність трьох складових, а саме: досягнення віку 55 років, страхового стажу 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах (п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058).

Вік позивача на час звернення (з необхідних 55 років) становить : 55 років 02 місяці 26 днів. Страховий стаж заявника (з необхідних 30 років) становить - : 35 років 22 дні. Пільговий стаж (з необхідних 12 років 6 місяців) становить 0 років 0 місяців 0 днів. За результатом розгляду документів, доданих до заяви, згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 30.07.1987 до страхового стажу не зараховано періоди роботи з 07.04.1990 по 27.12.1990, оскільки відсутня інформація про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні. Не зарахований період роботи з 01.01.1992 по 21.07.1992 та з 10.06.1997 по 20.02.2004, оскільки посада електрозварювальник 5 розряду в період не передбачена р. ХХХІІІ постанови КМ України № 36 від 16.01.2003. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи відповідно пільгової довідки № 115 від 08.12.2023, з 20.12.2004 по 20.08.2012, внаслідок відсутності підпису начальника відділу кадрів.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.01.2024 року № 84 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваного рішення, як такого, що не відповідає вимогам всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Надаючи оцінку мотивам відмови пенсійного органу судом враховано, що згідно із штатним розписом виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Харків - Сортувальний філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства «Українська залізниця» від 30.06.2023 року у штаті працівників відсутня посада начальника відділу кадрів, натомість наявна посада Менеджер з персоналу (1477.1), підпис якого міститься у Довідці №115 від 08.12.2023 року.

Крім того, судом зазначено, що відомості, які містяться у довідці, не врахованій відповідачем, узгоджуються із записами у трудовій книжці позивача, що свідчить про наявність підстав для врахування такого стажу.

З огляду на те, що у період з 10.06.1997 по 20.08.2012 були чинними списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, згідно з якої професія «електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ Загальні професії, код професії 756, а Постановою № 36 професія «електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки» передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства), код професії 33, суд дійшов висновку про протиправність висновку відповідача про не зарахування до пільгового стажу позивача 14 років 07 місяців 21 день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Беручи до уваги, що відповідачем в даному випадку стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, з посиланням на неможливість перебирання на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважав за необхідне на підставі частини 2 статті 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.01.2024 та за результатами її розгляду зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , період роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012, що зумовило часткове задоволення позовних вимог.

Щодо відшкодування понесених позивачем витрат на правничу допомогу при розгляді даної справи у розмірі 12000 грн суд зазначив, що оскільки представником позивача не надано до суду доказів оплати за надані за договором про надання правової допомоги від 07.02.2024 послуги, у задоволенні заяви позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничої допомоги слід відмовити.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-IV.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі по тексту - Закон № 1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За змістом частини 1 статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що станом на час звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому пенсії на пільгових умовах, позивач досяг 55 річного віку.

Колегія суддів зазначає, що в межах даної справи спірними є наявність підстав для зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періодів роботи позивача з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 на посаді зварщика (електрогазозварщика), яка дає право на пільгове призначення пенсії.

Положеннями статті 62 Закону України „Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в пункті 1 Порядку № 637.

Так, за змістом пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу наведеної норми слідує, що виключно у випадку, коли у трудовій книжці взагалі відсутні відомості про період роботи, що дає право на пільгове призначення пенсії, надаються довідки із зазначенням відповідних відомостей.

Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 1991), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 905 Електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 906 Електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 15.11.1994 по 16.01.2003), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 756 Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 905 Електрозварювальники на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайняті зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 906 Електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. № 36 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинною з 16.01.2003 по 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- 33 електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- 33 електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- 33 електрозварники ручного зварювання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 затверджено списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (чинній з 03.08.2016), до Списку № 2 (розділ ХХХІІІ) віднесені, зокрема:

- газозварники;

- електрогазозварники, зайняті різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки;

- електрозварники на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайняті зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах;

- електрозварники ручного зварювання.

Колегією суддів із наявності в матеріалах справи трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, зокрема, що позивач:

- з 01.09.1984 по 15.07.1987 навчався в СГПТУ 5 Грозного;

- з 25.07.1987 прийнятий електрогазозварщиком 4 розряду;

- з 05.10.1987 звільнений у зв`язку з призовом в радянську армію;

- з 08.11.1987 03.12.1989 - служба в рядах радянської армії;

- з 07.04.1990 прийнятий в члени колгоспу ім. Леніна Красногвардійського р-ну електрогазозварщиком;

- з 27.12.1990 вибув із членів колгоспу у зв`язку із зміною місця проживання;

- з 28.02.1991 прийнятий в цех по виробництву спирту із харчової сировини газоелектрозварщиком 4 розряду;

- з 20.06.1991 звільнений за власним бажанням;

- з 04.07.1991 прийнятий на дослідну установку білкових речовин газозварщиком 4 розряду;

- з 21.07.1992 звільнений за власним бажанням;

- з 10.08.1992 - прийнятий газозварщиком 4 розряду;

- з 16.08.1995 звільнений за власним бажанням;

- з 25.11.1995 прийнятий газозварщиком 5 розряду на ділянку № 17;

- з 01.02.1997 звільнений за власним бажанням;

- з 10.06.1997 прийнятий електрогазозварщиком 5 розряду;

- з 02.11.1998 присвоєно 6 розряд електрогазозварщика;

- з 20.12.2004 за результатами атестації робочих місць за умовами праці переведений електрогазозварщиком 6 розряду, зайнятим різанням, та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки дільниці ремонту та виготовлення запасних частин і деталей пасажирських вагонів;

- з 05.12.2005 переведений електрогазозварником 5 розряду зайнятим різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, які містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, тієї ж дільниці, у відповідності до виконуваної роботи; переведений електрогазозварником, зайнятим різанням та ручним зварюванням на напівавтоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки 5 розряду в бригаду з виконанням електрогазозварювальних робіт дільниці ремонту та виготовлення запасних частин і деталей пасажирських вагонів 1 групи № 25;

- з 20.08.2012 звільнений у зв`язку з переведенням в відокремлений підрозділ вагонного вантажного депо Харків-Сортувальний державного підприємства Південна залізниця за домовленістю між керівниками;

- з 01.11.2013 переведений електрогазозварником 5 розряду дільниці поточного ремонту та технічного обслуговування візків редукторно-карданних приводів пасажирських вагонів 1 групи спеціалізована бригада № 32;

- з 28.08.2013 звільнений у зв`язку з переведенням до відокремленого підрозділу «Харківська вагонна дільниця № 1» державного підприємства «Південна залізниця» за домовленістю між керівниками;

- з 03.09.2013 прийнятий електрогазозварником 5 розряду у дільницю поточного ремонту та технічного обслуговування візків редукторно-карданних приводів пасажирських вагонів 1 групи по переведенню з відокремленого підрозділу «Вагонне вантажне депо Харків-Сортувальний» державного підприємства «Південна залізниця»;

- з 01.11.2013 переведений електрогазозварником 5 розряду дільниці поточного ремонту та технічного обслуговування візків редукторно-карданних приводів пасажирських вагонів 1 групи технічної станції Харків-Сортувальний;

- з 09.10.2019 звільнений у зв`язку із переведенням до виробничого підрозділу пасажирського вагонного депо Харків-Сортувальний філії «Пасажирська компанія акціонерного товариства «Українська залізниця» за домовленістю між керівництвом;

- з 10.09.2019 прийнятий електрогазозварником 5 розряду дільниці поточного ремонту та технічного обслуговування візків редукторно-карданних приводів, пасажирських вагонів 1 групи по переведенню з виробничого підрозділу Харківська вагонна дільниця філії «Пасажирська компанія» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Беручи до уваги встановлені колегією суддів обставини зайнятості позивача на посадах газозварщика та електрогазозварювальника, які у вказані періоди праці ОСОБА_1 були передбачені Списком № 2, слід дійти висновку про наявність підстав для врахування періодів роботи позивача з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 на посаді зварщика (електрогазозварщика) до пільгового стажу роботи позивача, який дає право на пільгове призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем також надавалась довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 115 від 08.12.2023, дослідивши зміст якої, колегією суддів встановлено таке.

ОСОБА_1 працював повний робочий день на (в) Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці.

За період з 10.06.1997 (наказ № 166 від 09.06.1997) по 20.12.2004 року (наказ № 360 від 20.12.2004) працював за професією, посадою електрогазозварник 5 розряду. З 20.12.2004 (наказ № 360 від 20.12.2004) по 20.08.2012 (наказ № 184 від 20.08.2012) за професією, посадою електрогазозварник, зайнятий на різанні і ручному зварюванні на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів. що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки.

Ця професія передбачена Списком № 2 розділ ХХХІІІ Загальні професії (у всіх галузях господарства), код професії 33. Підстава - постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року № 36.

Всього за період з 10.06.1997 по 20.08.2012 стаж роботи складає 14 років 07 місяців 21 день (Підстава: лист Міністерства праці та соціальної політики України від 16.12.1999 року №01-3/25900-10-6 «Про порядок обчислення стажу роботи для призначення пільгової пенсії результатами атестації робочих місць»). Працював повний робочий день. Простоїв з вини підприємства та з ініціативи працівника не було.

Підстава для видачі: книга наказів; особова картка працівника форма № П-2 особистий рахунок про виплату заробітної плати.

Вперше атестація робочих місць за умовами праці була проведена в 1999 році (наказ №143 від 20.12.1999 р.), згідно закріплення за робочими місцями (Наказ № 525 від 29.12.2000 року), робоче місце № 2, дільниці № 25.

Друга атестація проведена в 2004 році (наказ № 360 від 20.12.2004), згідно закріплення за робочими місцями (Наказ № 372 від 27.12.2004), робоче місце № 4 дільниці № 25. Третя атестація проведена в 2009 році (наказ № 774 від 18.12.2009), згідно закріплення за робочими місцями (Наказ № 804 від 28.12.2009), робоче місце № 6 дільниці № 25. Умови праці і характер роботи за цей період не змінювались.

Втрати робочого часу (простої, відпустки без оплати) не було.

Також у довідці зазначена додаткова інформація, якою підтверджується факт реорганізації, зміна назви юридичної особи роботодавця та інші відомості.

Колегія суддів враховує, що відомості, які містяться у вказаній довідці, не врахованій відповідачем, узгоджуються у повному обсязі із записами у трудовій книжці позивача.

При цьому, як доречно зауважив суд першої інстанції, згідно із Штатним розписом виробничого підрозділу пасажирське вагонне депо Харків - Сортувальний філії "Пасажирська компанія" акціонерного товариства «Українська залізниця» від 30.06.2023 у штаті працівників відсутня посада начальника відділу кадрів, натомість наявна посада Менеджер з персоналу (1477.1), підпис якого міститься у Довідці №115 від 08.12.2023, а тому доводи контролюючого органу про відсутність у вказаній довідці підпису начальника відділу кадрів є недоречними та такими, що не відповідають фактичним обставинам у справі.

Крім того, слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17 дійшов висновку, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці чи інших офіційних документах. Неточні записи у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не можуть бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві. У свою чергу, недоліки ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не можуть бути підставою для позбавлення особи її права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а.

Верховним Судом у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а зазначено, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування / призначення пенсії.

Колегія суддів враховує, що фактично єдиним обґрунтуванням неврахування роботи позивача на посаді електрозварника слугувало твердження про відсутність у довідці № 115 підпису начальника відділу кадрів, та розбіжності в назві посад електрогазозварника, зазначеної в трудовій книжці із відомостями, що містяться у Списку № 2, однак такі посилання не знайшли свого підтвердження у суді апеляційної інстанції.

Беручи до уваги, що основним документом для підтвердження стажу роботи є саме трудова книжка, в той час як трудовою книжкою позивача у повному обсязі підтверджуються його зайнятість на роботах, що дають право на пільгове призначення пенсії, відмова пенсійного органу з наведених підстав є необґрунтованою.

Крім того, колегія суддів враховує, що відомості зазначені у спірних довідках не містять розбіжностей щодо періодів роботи, зазначених у трудовій книжці позивача, яка є належним чином оформленою та жодних застережень щодо її змісту пенсійним органом не визначено.

Враховуючи, що страховий стаж позивача на посаді електрогазозварювальника з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 підлягають зарахуванню до періодів трудової діяльності, що дає право на пільгове призначення пенсії та у своїй сукупності становить 14 років 07 місяців 21 день (із необхідних 12 років 6 місяців), ОСОБА_1 досяг 55-річного віку, а його загальний страховий стаж, який визнається пенсійним органом становить 35 років 22 дні (із необхідних 30 років), колегія суддів дійшла висновку про дотримання позивачем всіх умов, що дають йому право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2 та відсутність в пенсійного органу правових підстав для відмови в її призначенні.

Колегія суддів зауважує, що оскільки висновки пенсійного органу про неможливість зарахування періодів роботи позивача до страхового стажу з 07.04.1990 по 27.12.1990 через відсутність у трудовій книжці інформації про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні, а також з 01.01.1992 по 21.07.1992 внаслідок набуття стажу на території рф, не слугували підставою для не зарахування спірного страхового стажу позивача на посаді електрогазозварювальника з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012, і позивач не просив суд їх зарахувати, правова оцінка таким висновкам не надається.

Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Разом з цим, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Враховуючи викладене, з огляду на дотримання позивачем всіх умов, які дають йому право на призначення пільгової пенсії за Списком № 2, колегія суддів вважає, що обраний судом першої інстанції спосіб захисту не є належним та не призведе до остаточного вирішення спору, у зв`язку із чим, з метою поновлення прав позивача на пенсію, виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав позивача без необхідності додаткових його звернень до суду та виконання будь-яких інших умов для цього, належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 у Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1788-XII з 23.10.2023, що зумовлює задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Водночас, враховуючи те, що позивачем рішення суду першої інстанції оскаржується виключно в частині обраного способу захисту, а в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу заперечень в апеляційній скарзі не заявлялось, колегія суддів не надає оцінку обґрунтованості такої відмови суду першої інстанції.

Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Згідно з частиною 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Підставами для зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи (частина перша статті 317 КАС України). Зміна судового рішення може полягати, зокрема, у доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (частина четверта статті 317 КАС України).

З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про дотримання позивачем всіх умов, які дають йому право на пільгове призначення пенсії за Списком № 2, однак обрав неефективний спосіб захисту порушеного права, що не призведе до остаточного вирішення спору, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 520/5167/24 слід змінити в частині обраного способу захисту шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій та четвертий у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 у Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1788-XII з 23.10.2023».

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 520/5167/24 залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 7 статті 139 КАС України).

Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції до платіжної інструкції № 0.0..1 від 26.09.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн.

Отже, враховуючи вищенаведені висновки суду апеляційної інстанції, відповідно до частин 3, 6 статті 139 КАС України, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2906,88 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, як суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 по справі № 520/5167/24 - змінити шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, а абзац третій та четвертий у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періоди роботи з 10.06.1997 по 20.12.2004 та з 20.12.2004 по 20.08.2012 у Пасажирському вагонному депо на станції Харків-Сортувальний Південної залізниці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1788-XII з 23.10.2023».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 2906,88 (дві тисячі дев`ятсот шість) грн, 88 коп.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 у справі № 520/5167/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова