Справа № 160/26478/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Дніпровець» про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації, -
03.10.2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому просив:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2024 року відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами з 04.11.2024 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
02.11.2024 року в системі «Електронний суд» надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач просив:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 року уточнена позовна заява прийнята до розгляду та залучено до участі у справі третю особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Дніпровець» та запропоновано третій особі надати пояснення щодо позовних вимог.
Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року визнано недійсним та скасовано державний акт серія ЯМ №870545 від 29.12.2012 року про право власності ПАТ «Дніпровець», проте в Державному земельному кадастрі не виключено відомості про право власності ПАТ «Дніпровець» на спірну земельну ділянку. Звернувшись із заявою про скасування державної реєстрації земельної ділянки, представник позивача отримала відмову, яку вважає протиправною, а тому звернулася до суду за захистом порушених прав позивача.

30.10.2024 року в системі «Електронний суд» надійшов відзив Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на первинний позов, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не використано процедуру внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру для вирішення питання по суті справи та обрано невірний спосіб захисту свого права, оскільки сам факт державної реєстрації земельної ділянки засвідчує лише її формування в натурі (на місцевості) та не породжує жодних прав чи обов`язків майнового характеру. Окрім того, представник відповідача посилався на те, що ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області не є належним відповідачем, оскільки державна реєстрація права власності на земельну ділянки або її скасування не відноситься до повноважень Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області та є виключною компетенцією державного кадастрового реєстратора.

Після уточнення позовних вимог, відповідач відзиву не надав.

Третя особа правом на подачу письмових пояснень не скористалася.

Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.

Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 11.09.2024 року представник ОСОБА_1 Васильцова О.М. звернулася до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області із адвокатським запитом, в якому між іншим просила скасувати державне реєстрацію земельної ділянки кадастровим номером :02:001:0373, оскільки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на цю земельну ділянку відсутнє.

Необхідність скасування державної реєстрації пов`язана з неможливістю внесення інформації про земельну ділянку площею 2,8522 га до Державного земельного кадастру та присвоєння їй кадастрового номеру з подальшою реєстрацією за ОСОБА_1 права власності.

Листом від 23.09.2024 року № 29-4-0.222-5262/2-24 від 23.09.2024 року представнику позивача повідомлено, що відповідно до п. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрації земельної ділянки скасовується державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Відповідно до п. 6 ст. 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки, а інші підстави для скасування кадастрового номеру земельної ділянки не передбачено.

Отже, спір між сторонами виник з підстав відмови представнику позивача в скасуванні державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «про Державний земельний кадастр» (Далі Закон) державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону ведення Державного земельного кадастру здійснюється, між іншим, шляхом внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру та внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до положень ст. 9 Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державний кадастровий реєстратор, в тому числі: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до ч. 6-8 ст. 16 Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

Верховний Суд у постові від 04.05.2022 року у справі №817/154/18 зазначив, що прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку.

З поданих представником позивача доказів вбачається, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ДП, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №149 та виданий 19.05.1999 року на підставі рішення Миколаївської селищної ради народних депутатів №5-5/ХХІІІ від 25.03.1999 року, ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 6,4383 га ( з яких ріллі - 3,5861 га та кормові угіддя -2,8522 га).

Земельна ділянка розташована на території Миколаївської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на земельну ділянку площею 3, 5861га, яка має кадастровий номер :01:002:0058 зареєстровано за ОСОБА_1 та відомості внесені були в ДЗК серія та номер - 73770922 від 03.06.2024р.

З листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №29-4-0.222-5262/2-24 від 23.09.2024 року вбачається, що належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 2,8522 га одночасно обліковується як за позивачем, так і за ПАТ «Дніпровець» на праві власності, на підставі державного акту на право власності на землю серія ЯМ №870545 від 29.12.2012 року кадастровий номер :01:001:0373, площею 27,0258 га.

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року за позовом ОСОБА_2 до СР ЗАТ «Дніпровець», Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (третя особа Відділ Держземагентства у Петриківському районі, Реєстраційна служба Петриківського районного управління юстиції про визнання недійсними та скасування державного акту на право приватної власності на землю та запису про реєстрацію, визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 27,0258 га, серія ЯМ № 870545 від 29.12.2012 року, кадастровий номер :01:001:0373, виданий Сільськогосподарському риболовецькому закритому акціонерному товариству «Дніпровець» на підставі Розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 19.09.2012 року № 833-р-12, постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2012 року у справі № 2а/0470/11198/12 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00079.

Підставою для задоволення позову стало те, що на час розгляду справи скасовані усі документи на підставі яких був виданий СР ЗАТ «Дніпровець» Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія ЯМ № 870545, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0373.

Рішення суду було оскаржено до Дніпровського апеляційного суду та відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, ухвалою суду від 23.06.2022 року Публічному акціонерному товариству «Дніпровець» відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2015 року

Станом на 23.05.2024 року за кадастровим номером :01:001:0373 відомості про право власності в Державному реєстрі речових прав та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, що підтверджується інформаційною довідкою № 379890562.

За інформацією Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку станом на 22.06.2024 року міститься інформація про власника земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0373 СР ЗАТ «Дніпровець».

Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).

Приймаючи до уваги, що речові права на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0373 в Державному реєстрі речових прав та в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутні, оскільки рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року визнано недійсним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку загальною площею 27,0258 га, серія ЯМ № 870545 від 29.12.2012 року, кадастровий номер :01:001:0373, та скасування державної реєстрації земельної ділянки в інший спосіб, ніж звернення до суду з позовом про скасування державної реєстрації земельної ділянки є неможливим (власник відсутній), суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача в частині скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 27,0258 га з кадастровим номером :01:001:0373.

В частині визнання протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, пов`язаних з реєстрацією у Державному земельному кадастрі, відомостей про земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0373, яка розташована на території Миколаївської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, згідно з яким власником земельної ділянки визначено ПАТ «Дніпровець» (колишня назва СР ЗАТ «Дніпровець»), суд вважає вимоги необґрунтованими, оскільки на момент державної реєстрації земельної ділянки, документи, на підставі яких проводилась реєстрація були дійсними та були не скасовані.

Заперечення відповідача, щодо належного відповідача у справі суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 цього Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року № 15 Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері національної інфраструктури геопросторових даних, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру.

Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: організовує та здійснює державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності: у частині додержання вимог земельного законодавства щодо використання та охорони земель за: веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про земельні ділянки та їх використанням; здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, обмежень у їх використанні;

Відповідно до п. 8 Положення Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, будучи територіальним органом Держгеокадастру є належним відповідачем у справі.

Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Верховний Суд у постанові від 27.07.2022 року у справі № 640/10412/21 зазначив, що державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у п. 1 ста. 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Приймаючи до уваги, що спір в цій справі виник не з приводу реєстрації речових прав на земельну ділянку, а щодо державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, підстав для залучення до участі у справі відповідачем органу, який здійснює державну реєстрацію прав відповідно до статті 6 Закону України про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не має.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 27,0258 га з кадастровим номером :01:001:0373. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, а також обставини, встановлені у ході судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими в частині, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, приймаючи до уваги, що представник позивача просив покласти судові витрати на позивача, підстав для стягнення судового збору з відповідача не має.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49006, м. Дніпро, вул. Філософська, 39а, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «Дніпровець» про визнання дій протиправними та скасування державної реєстрації - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 27,0258 га з кадастровим номером :01:001:0373.

У задоволенні позовних вимог в частині визнання дій протиправними відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець