Справа № 420/37544/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 грудня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (21-й км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65111) про накладення арешту на кошти та інші цінності на всі рахунки, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС», в якому просить накласти арешт на кошти та інші цінності на всі рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (Код ), що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу.

Відповідно до ч.1 Розділу VII Перехідних положень КАС України за наявності технічної можливості суд може розглядати справу за матеріалами в електронній формі.

Оскільки у суду наявна така технічна можливість, суд розглядатиме справу в електронній формі за матеріалами, що містяться в автоматизованій системі діловодства спеціалізованого суду.

Частиною 1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (п.2); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Позов не відповідає вказаним вимогам законодавства.

Позивач в позові щодо наявності та виконання своїх повноважень посилається на п.20.1.33 та п.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПКУ, проте вказаними пунктами визначені не тотожні повноваження податкових органів.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 ПКУ звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Виходячи зі змісту позов позивач реалізує повноваження за пп.20.1.33 п.20.1 ст.20 ПКУ, яким визначено, що податкові органі мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, іншій фінансовій установі, небанківському надавачу платіжних послуг, емітенті електронних грошей, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

За сталою судовою практикою при зверненні до суду з вказаними вимогами з метою правильного вирішення даного спору та встановлення наявності чи відсутності підстав для застосування до відповідача адміністративного арешту коштів судам необхідно встановити: - наявності у відповідача податкового боргу в сумі, що зазначалась у позовній заяві;- відсутності у відповідача майна, яке може бути використане для його погашення. Тобто, встановленню підлягає факт наявності у відповідача непогашеної суми податкового боргу та відсутності у нього майна, яке може бути використане для його погашення, з підтвердженням відповідними доказами. Вказані правові висновки наявні також в постанові Верховного Суду від 16.03.2023 року у справі №640/8065/20.

Згідно з п.14.1.175 ст.14 ПКУ податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Позивач у позові зазначив, що станом на 29.11.2024 року відповідно до розрахунку податкового боргу він становить 7917901,85грн, а саме: нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Р») № від 25.09.2015 року на загальну суму 4 664 933,00 грн (основний платіж та штрафна санкція); нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форми «Н») №42727/15-32-04-06 від 03.10.2024 року на загальну суму 42 508,81 грн (штрафна санкція). Платнику податків була нарахована пеня на загальну суму 3 505 359,17грн відповідно до п.п. 129.1.2 ст.129 ПКУ.

4 664 933,00 грн (основний платіж та штрафна санкція) 294 899,13 грн (сплачено) + 42 508,81 грн (штрафна санкція) + 3 505 359,17 грн (пеня) = 7 917 901,85грн.

Таким чином, позивач визначає вказану суму як податкових борг, тобто узгоджені зобов`язання, при цьому не висвітлює у позові обставин узгодженості вказаних сум.

Між тим, згідно з відомостями автоматизованої системи діловодства в провадженні суду наявні справи щодо спірних відносин ГУ ДПС з відповідачем.

Також Верховний Суд неодноразово вказував, що відсутність у відповідача майна, яке може бути використане для його погашення або його недостатність повинно бути підтверджено належними доказами саме на час звернення до суду. Проте позивач не висвітлює у позові вказаних обставин на час звернення до суду .

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи , які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач не надає документ про сплату судового збору та посилається на те, що відповідно до п.27 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На думку представника позивача оскільки звернення до суду з позовною заявою про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу платника податків з подальшим продажем майна, що перебуває у податковій заставі є заходом погашення суми податкового боргу та стягнення, контролюючого органу відсутній обов`язок сплачувати судовий збір за подання позовної заяви про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Проте така думка представника позивача не відповідає положенням Закону та правовому висновку Верховного Суду викладеному в ухвалі від 28.12.2022 у справі №280/10087/21.

Висновок Верховного Суду полягає у тому, що ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» визначає коло осіб, звільнених від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Законом України від 03.11.2022 року №2719-ІХ, який набрав чинності 25.11.2022, ч.1 ст.5 доповнено пунктом 27 такого змісту: "27) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Отже, відповідно до внесених змін податковий орган звільняється від сплати судового збору у тих справах, предметом судового розгляду у яких є, зокрема, стягнення податкового боргу. Натомість, предметом заявлених вимог у цій справі було надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Відтак, відсутні підстави вважати, що ГУ ДПС є звільненим від сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі.

Таким чином, враховуючи правові висновки Верховного Суду, позивач по даній справі №420/37544/ 24 повинен сплатити судовий збір за подання даного позову. Оскільки позивач звернувся до суду через систему «Електронний суд» та за ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Розмір судового збору складає 2422,40грн

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Суд вважає необхідним залишити позов без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви та роз`ясняє, що недоліки повинні бути усунути шляхом надання до суду належним чином оформленого позову (позовів) відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, надання відповідних належних доказів по справі, у тому числі надання доказів сплати судового збору.

Інститут залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Саме належним чином оформлений позов (не уточнення, доповнення), якій вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

У разі неотримання судом позову та матеріалів на виконання даної ухвали суду з урахуванням встановлених нормативів та відсутності повідомлень про її виконання іншими засобами зв`язку, суд вирішить питання про повернення позову у вказані строки.

Керуючись ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІВНІЧ ТРАНС» (21-й км Старокиївської дороги, м. Одеса, 65111) про накладення арешту на кошти та інші цінності на всі рахунки, що знаходяться на рахунках в установах банків, які обслуговують платника податків в межах суми податкового боргу залишити без руху.

Справа розглядається в електронній формі. Повідомити учасників справи, що заяви по суті, клопотання та інші заяви необхідно направляти до суду через систему «Електронний суд».

Повідомити позивача про необхідність у п`ятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки позову та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва