Справа № 520/29094/24
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2024 р. № 520/29094/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 по зарплаті відповідно до довідки про заробітну плату №2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківський області перерахувати пенсію ОСОБА_1 по зарплаті відповідно до довідки про заробітну плату №2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві» з 03.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.05.2024 він звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії та надав для перерахунку довідку про дохід №2634-54 від 04.04.2012 за період з 1985 по 1990 рр. Листом від 09.05.2024 йому було повідомлено, що довідка № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату за період роботи з листопада 1985 р. по лютий 1990 р. з ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві» не врахована, оскільки з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992. Позивач не погоджується з діями відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії відповідно до довідки про заробітну плату № 2634-54 від 04.04.2012 виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві», тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 11.11.2024 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Витребувано в Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області копію заяви від 03.05.2024 про перерахунок пенсії та документи, що були надані позивачем разом із заявою та враховувались при прийнятті рішення №78 від 03.05.2024 про відмову в перерахунку пенсії.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач правом надати відзив на позов не скористався, у встановлений судом строк документи до суду не надходили.

Згідно з ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України), суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 2016 року.

Позивач 03.05.2024 звернувся до пенсійного органу через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою щодо перерахунку пенсії, до якої надав довідку № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату за період роботи з листопада 1985 року по лютий 1990 року з ВАТ "Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві".

За принципом екстериторіальності заяву позивача було розглянуто відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та за результатом розгляду прийнято рішення № 78 від 03.05.2024. (а.с. 11)

У рішенні № 78 від 03.05.2024 зазначено, що довідка № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату за період роботи з листопада 1985 року по лютий 1990 року з ВАТ "Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві" не врахована, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

У позовній заяві позивач зазначив про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови йому в перерахунку пенсії по зарплаті відповідно до довідки про заробітну плату № 2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві».

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон №1058-IV).

Згідно з преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 вказаного Закону, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Так, судом з матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 2016 року.

03.05.2024 позивач звернувся до пенсійного органу через веб-портал Пенсійного фонду України з заявою щодо перерахунку пенсії, до якої надав довідку № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату за період роботи з листопада 1985 року по лютий 1990 року з ВАТ "Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві".

Відповідно до п. 4, 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пункт 2.23 Порядку № 22-1 визначає, що при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

До заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до положень розділу IV Порядку №22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

А отже, чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв.

Так, з матеріалів справи судом встановлено, що заява позивача від 03.05.2024 була розглянута за принципом екстериторіальності відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та за результатом розгляду заяви позивача було прийнято рішення № 78 від 03.05.2024. (а.с. 11)

У рішенні № 78 від 03.05.2024 зазначено, що довідка № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату за період роботи з листопада 1985 року по лютий 1990 року з ВАТ "Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві" не врахована, оскільки з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Так, зазначене рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача з урахування довідки № 2634-54 від 04.04.2012 було прийнято відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Разом з тим, як встановлено судом із матеріалів справи, позивачем Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не визначено в якості відповідача (співвідповідача) в даній справі. Позовна заява вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області не містить та рішення відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 78 від 03.05.2024 про відмову позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням довідки № 2634-54 від 04.04.2012 про заробітну плату позивачем у межах даної справи не оскаржується.

При цьому, в якості відповідача в даній справі позивачем заявлено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Так, позивачем у межах даної справи заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивачу по зарплаті відповідно до довідки про заробітну плату №2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві», та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Харківський області перерахувати пенсію позивачу по зарплаті відповідно до довідки про заробітну плату №2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві» з 03.05.2024.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів розгляду ГУ ПФУ в Харківській області заяви позивача про перерахунок пенсії та відповідної довідки про заробітну плату №2634-54 від 04.04.2012, виданої ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві». Також, матеріали справи не містять доказів відмови ГУ ПФУ в Харківській області в здійсненні перерахунку пенсії позивача на підставі зазначеної довідки.

За приписами ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

З доданого позивачем до матеріалів справи рішення вбачається, що таке рішення прийняте ГУ ПФУ в Одеській області, отже позивач повинен був знати до подання позову до суду, що його заява розглядалася іншим суб`єктом владних повноважень. Однак дії (рішення) ГУ ПФУ в Одеській області позивач не оскаржив, а вважає, що ГУ ПФУ в Харківській області було допущено порушення його прав.

Таким чином, прерогатива визначення особи, яка має відповідати за поданим позовом, належить виключно позивачу.

Заяв про заміну неналежного відповідача або залучення співвідповідача у справі від позивача чи його представника не надходило.

А отже, враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що чинним законодавством України встановлена можливість подання відповідної заяви про призначення (перерахунок) пенсії до територіального органу Пенсійного фонду України та визначено екстериторіальний принцип обробки заяв, відповідальним за прийняття оскаржуваного рішення є орган Пенсійного фонду, що розглядав таку заяву.

З огляду на вказане, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області прав позивача не порушувало, а отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №78 від 03.05.2024 є чинним та в установленому законом порядку не оскаржувалося.

Також, суд зазначає, що позивач не позбавлений права повторного звернення з адміністративним позовом до належного відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Поряд із тим, суд зазначає, що спірна довідка №2634-54 від 04.04.2012 видана ВАТ «Спеціалізоване управління по виробництву оздоблювальних робіт в транспортному будівництві», що знаходиться в Російській Федерації.

Згідно статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Приписами частини другої статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 вказаної Угоди необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Згідно із абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом рф "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Частиною другою статті 4 Угоди "Про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудівників-мігрантів" від 15 квітня 1994 року, підписаної Урядами Азербайджанської Республіки, Республіки Вірменія, республіки Білорусь, Республіки Грузія, Республіки Казахстан, Киргизької Республіки, Республіки Молдова, російська федерація, Республіки Таджикистан, Туркменістану, Республіки Узбекистан, України, передбачено, що трудовий стаж, зокрема стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Суд зазначає, що право позивача на обчислення пенсії згідно довідки про заробітну плату іншої держави не заперечується, однак за умови належно поданих та оформлених документів про підтвердження заробітної плати позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення" постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. Москві.

Зазначена вище постанова набрала чинності 02.12.2022.

Відтак, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Аналізуючи положення статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, суд зазначає, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період до 1 липня 2000 року є не лише наявність відповідної довідки про заробітну плату (дохід), але й підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Такий правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 280/8521/20.

Однак, наразі (як на момент звернення позивача до пенсійного органу щодо врахування спірної довідки, так і на момент звернення до суду) Україна, вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, а тому, Пенсійний орган не має можливості перевірити достовірність виданої довідки від 04.04.2012 про заробітну плату позивача в спірний період.

Суд вважає за необхідне вказати, що позивач, маючи довідку від 04.04.2012, звернувся до пенсійного органу щодо її врахування лише в 2024 році, тобто після спливу значного проміжку часу, зволікаючи зі своїм правом на перерахунок пенсії.

Також, суд зазначає, що згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Порядок №22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до положень абзацу 5 пункту 2.9 Порядку №22-1 документи, видані компетентними органами іноземних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, з огляду на те, що спірна довідка про заробітну подана позивачем до органу Пенсійного фонду України після 01 січня 2023, суд приходить до висновку, що така довідка підлягала легалізації у визначеному законодавством України порядку.

Однак, спірна довідка не була легалізована, що виключає правові підстави для її врахування органом Пенсійного фонду України та вчинення останнім дій щодо перевірки, наведеної в ній інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За викладених обставин суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та залишення позову без задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61022, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН