Справа № 440/12968/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 грудня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/12968/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О. розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 440/12968/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо не проведення на протязі надмірно тривалого часу погашення заборгованості по рішенню судів ОСОБА_1 згідно доказів та розрахунків наданих в позові загальним розміром - 745434,08 грн. ( сімсот сорок п`ять тисяч чотириста тридцять чотири гривні , 8 копійок) ;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як державного органу, який безпосередньо відповідає за щомісячні виплати пенсії, грошові кошті, через незаконні дії шляхом невиконання на протязі тривалого часу чинних норм частини третьої ст.52, частини другої ст.55 спеціального Закону №2262-ХІІ від 09.04.1992, а також тривалу бездіяльність в подальшому з порушенням практики Європейського суду з прав людини, а саме - пункту 23 Рішення у справі «Сук проти України», (CASE OF SUK v. UKRAINE; Заява №10972/05; остаточне рішення від 10 березня 2011 року, що призвело до завдання з 01.01.2018 і до теперішнього часу матеріальної шкоди загальним розміром - 745434,08 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.11.2024 прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

21.11.2024 від ОСОБА_1 надійшли дві заяви про відвід судді Клочка К.І. ідентичного змісту, у справі №440/12968/24.

В обгрунтування заяви зазначено, що суддями та співробітниками канцелярії Полтавського окружного адміністративного суду, всі без виключення останні чотири позови, які були подані ОСОБА_1 на протязі кінця 2023 року та 2024 року до вказаного суду, в порушення принципів випадковості були передані на розгляд одному і тому ж судді - Клочку К.І. (справи № 440/16585/23, №440/1022/24, №440/12968, №440/13606/24). По справам № 440/16585/23, №440/1022/24 суддя Клочко К.І. та інші судді Полтавського окружного адміністративного суду відмовили позивачу в клопотаннях про відвід вказаного судді від розгляду цих справ. Позивачем було подано низку скарг до Вищої ради правосуддя щодо порушення Конституції України та Законів України суддею Клочком К.І. при розгляді та прийнятті рішень по вказаним адміністративним справам. Крім того, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України прийняте рішення від 10.06.2019 № 446/ко-19 "Про результати кваліфікаційного оцінювання судді Полтавського окружного адміністративного суду Клочка К.І. на відповідність займаній посаді", яким зупинено кваліфікаційне оцінювання судді.

Посилаючись на пункт 4 частини першої статті 36 КАСУ, Кузьміним С.О. заявлено відвід судді Полтавського окружного адміністративного суду Клочку К.І. по справі №440/12968/24.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 (суддя Клочко К.І.) передано справу №440/12968/24 для визначення судді у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підставою передачі для вирішення заяви про відвід судді Клочка К.І. іншому складу суду, слугував висновок суду про необґрунтованість поданої позивачем заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 09.12.2024 суддею з розгляду заяви Кузьміна С.О. про відвід судді у справі № 440/12968/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, визначено суддю Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченка С.О.

Відповідно до частин восьмої та одинадцятої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_1 про відвід судді Клочка К.І., суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи.

За змістом частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною другою статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Як зазначено Верховним Судом України, суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, із змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості (постанова Верховного Суду України від 11 жовтня 2006 року №21-496во06). Водночас, для того, аби ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Згідно з частиною третьою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Статтею 2 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. У статті 16 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі "Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

Таким чином, Європейський суд з прав людини визнає, що підставою відводу судді може бути як реальне існування обставин, які свідчать про упередженість суду, так і суб`єктивне переконання сторони у їх наявності, наслідком чого може бути відвід складу суду від розгляду справи.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право сторони на подання заяви про відвід.

Згідно уставленої практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Важливо зазначити, що відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Як зазначено у рішенні Європейського суду по справі "Білуха проти України", стосовно об`єктивного критерію слід визначити, … чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного.

Важливим питанням є довіра, яку в демократичному суспільстві суди мають викликати в громадськості (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії"). Довіра - це суб`єктивне ставлення особи на підставі внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин й цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але в супереч інтересам однієї зі сторін, сприймаються цією стороною як негативні й у зв`язку з цим викликають недовіру до суду.

При цьому, можливість переконання особи у протилежному залежить не тільки від обґрунтування законності вчинених судом дій, а й від бажання та здатності особи сприймати це обґрунтування та розуміти дії, які можуть не відповідати її прямим інтересам.

Презюмуючи вищевикладене, посилання у заяві про відвід судді Клочка К.І. на рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 10.06.2019 № 446/ко-19 "Про результати кваліфікаційного оцінювання судді Полтавського окружного адміністративного суду Клочка К.І. на відповідність займаній посаді" не може бути обставиною, яка може викликати сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді справи №440/12968/24.

Крім того, заявником не обгрунтовано пряму чи опосередковану заінтересованість судді Клочка К.І. в цілому в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суду або об`єктивності при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів поданої заяви про відвід не вбачається.

Повідомлена заявником у поданій заяві про відвід обставина - подання до Вищої ради правосуддя скарг на суддю Клочка К.І., - не є тією обставиною, яка може вплинути на неупередженість або об`єктивність судді Клочка К.І.

Стосовно тверджень заявника, що причетні судді та співробітники канцелярії Полтавського окружного адміністративного суду всі без виключення останні чотири позови, які були подані ОСОБА_1 на протязі кінця 2023 року та 2024 року до вказаного суду , в порушення принципів випадковості були передані на розгляд одному і тому ж судді - Клочко К.І. ( справи № 440/16585/23, №440/1022/24, №440/12968, №440/13606/24), варто зазначити наступне.

Частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених в частині другій статті 18 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Частинами шістнадцятою-вісімнадцятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що результати автоматизованого розподілу (повторного розподілу) справи оформлюються протоколом.

Протокол має містити такі відомості: 1) дата, час початку та закінчення автоматизованого розподілу; 2) номер судової справи, категорія та коефіцієнт її складності, ім`я (найменування) учасників справи; 3) інформація про визначення списку суддів для участі (підстави, за яких судді не беруть участі) в автоматизованому розподілі; інформація про визначення судді, судді-доповідача; 4) підстави здійснення автоматизованого розподілу (повторного автоматизованого розподілу); 5) прізвище, ініціали та посада уповноваженої особи апарату суду, відповідальної за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Копія такого протоколу в електронній чи паперовій формі підписується уповноваженими особами апарату суду та видається (надсилається) заінтересованій особі не пізніше наступного дня після подання до суду відповідної заяви.

Суд зазначає, що в матеріалах справи № 440/12968/24 наявний протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями який містить відомості визначені частиною сімнадцятою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства та підписано уповноваженою особою апарату суду.

Відтак, суддею Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченком С.О., за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід, не встановлено існування будь-якої з підстав, зазначених у статтях 36 - 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу судді Клочка К.І.

За викладених обставин, заява ОСОБА_1 від 21.11.2024 про відвід судді Клочка К.І. від розгляду адміністративної справи №440/12968/24 задоволенню не підлягає.

Частиною дванадцятою статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 21.11.2024 про відвід судді Клочка Костянтина Івановича у справі № 440/12968/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала суду оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.О. Удовіченко