Справа № 160/32341/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2024 року м. Дніпросправа № 160/32341/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року (суддя Сидоренко Д.В.)

у справі №160/32341/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови призначити пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оформлені листом від 27.11.2023 за №0400-010311-5/189827 та Рішенням від 17.11.2023 №;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачці пенсію за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 17.10.2023, виходячи з вислуги років 29 років 07 місяців 12 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, у відповідності до Наказу від 06.10.2023 №148 о/с-23 «Про звільнення працівників», вислуга років позивачки на день звільнення в календарному обчисленні становить 14 років 09 місяців 21 день, у пільговому обчисленні 29 років 07 місяців 12 днів. Листом від 27.11.2023 за №0400-010311-5/189827 «Про надання інформації» Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області поінформувало позивачку про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю підстав для призначення пенсії згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До листа відповідача від 27.11.2023 за №0400-010311-5/189827 долучено Рішення Головного управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області від 17.11.2023 № «Щодо відмови в призначенні пенсії». Свою відмову Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області обґрунтовує відсутністю на момент звільнення позивачки (16.10.2023) необхідної календарної вислуги років (25 років та більше) згідно з вимогами пункту «а» частини 1 статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивачка вважає, що дії посадових осіб Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в призначенні їй пенсії за вислугу років є протиправними, а відмова в призначенні пенсії - необґрунтованою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів). В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років. При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах. Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач відмовивши позивачці у призначені пенсії згідно п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Скаржник вважає, що законодавець розмежовує поняття вислуга років та календарна вислуга років. Вказує, що право позивачки на пенсію за вислугу років визначається виходячи з тривалості у календарному обчисленні. Зазначає, що у позивачки відсутнє право на призначення пенсії, оскільки позивачка не має встановленої п. «а» ч.1 ст.12 Закону №2262-ХІІ календарної вислуги років.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, згідно Витягу з наказу Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 06.10.2023 №148о/с-23 «Про звільнення працівників», звільнено 16.10.2023 з Державної кримінально-виконавчої служби України прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_1 з посади молодшого інспектора 2 категорії відділу охорони Української психіатричною лікарні з суворим наглядом у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію».

Вислуга років станом на день звільнення складає: у календарному обчисленні - 14 років 09 місяців 21 день; у пільговому обчисленні - 29 років 07 місяців 12 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.11.2023 № розглянуто подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 07.11.2023 №10002 про призначення позивачці пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В даному рішенні зазначено, зокрема таке.

Згідно з пунктом «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За даними подання Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 07.11.2023 №10002 позивачка звільнена зі служби 16.10.2023, час служби в календарному обчисленні позивачки складає 14 років 09 місяців 21 день, але відповідно до норм Закону для призначення пенсії необхідна календарна вислуга років не менш ніж 25 календарних років.

Враховуючи викладене, підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 відсутні.

Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивачка звернулась до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Стаття 2 Закону №2262-ХІІ визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Приписами пункту «а» статті 12 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних правовідносин діяв визначений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови №393 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393», для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пункт 3 цієї постанови встановлює, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393», виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII, пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 постанови №393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Отже, згідно з законодавством, чинним на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення пенсії згідно приписів пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII є наявність необхідної календарної вислуги років.

Вказаний висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 31 серпня 2023 року у справі №200/4951/22, від 11 вересня 2023 року у справі №480/4827/22, від 07 вересня 2023 року у справі №560/9478/22, від 15 вересня 2023 року у справі №380/10714/22 та від 18 жовтня 2023 року у справі №360/17/23.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно витягу з наказу Відділу охорони Української психіатричної лікарні з суворим наглядом від 06.10.2023 №148о/с-23 позивачку звільнено 16.10.2023 з Державної кримінально-виконавчої служби України у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів відповідно до частини 5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та пункту 4 частини 1 статті 77 Закону України «Про національну поліцію». Згідно вищевказаного наказу станом на день звільнення вислуга років позивачки становить: у календарному обчисленні - 14 років 09 місяців 21 день; у пільговому обчисленні - 29 років 07 місяців 12 днів.

Отже, враховуючи, що позивачка звільнена зі служби після змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 до Порядку №393, до спірних правовідносин слід застосовувати положення пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII, Порядку №393 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, якими передбачено зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років тільки для визначення розміру пенсії.

За такого правового регулювання в контексті спірних відносин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вислуга років позивачки станом на день звільнення у календарному обчисленні - 14 років 09 місяців 21 день є недостатньою для призначення позивачці пенсії згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII.

Відтак, скаржник, відмовляючи позивачці в призначенні пенсії рішенням від 17.11.2023 №, діяв правомірно, що виключає підстави для задоволення позову.

Підсумовуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2024 року у справі №160/32341/23 скасувати, прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко