Справа № 200/8447/24
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

10 грудня 2024 року Справа №200/8447/24

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Аляб`єв І.Г., перевіривши виконання вимог законодавства при подачі позовної заяви ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, площа Соборна, будинок 3, ) про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості,-

у с т а н о в и в:

04.12.2024 ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо невиплаті ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.12.2019 по 30.04.2024, яка утворилася на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/6521/23; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 заборгованості з пенсійних виплат в розмірі 493043,14 грн.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, а також судові рішення щодо позивача, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та набрали законної сили, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13.12.2023 в справі № 200/6521/23, яке набрало законної сили 28.03.2024, адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область. м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати пенсії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область. м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) № 25552 від 25.07.2023 року про відмову ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в перерахунку пенсії за вислугу років на підставі оновленої довідки Департаменту персоналу МВС України від 07.09.2021 року № 22/6-5361 про розмір грошового забезпечення згідно Постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область. м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугу років з 01.12.2019 року на підставі Закону України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу МВС України від 06.04.2016 року № 260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національно» поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання» відповідно до довідки Департаменту персоналу МВС України від 07 вересня 2021 року № 22/6-5361 «Про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії» із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 3400,00 грн., оклад за спеціальним званням 2400,00 грн., надбавка за стаж служби (50% посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням) 2900,00 грн., надбавка за специфічні умови проходження служби (74,18% з урахуванням посадового окладу, окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби) 6453,66 грн., надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15% посадового окладу) 510,00 грн., премія (67,30% нарахованого грошового забезпечення) 10541,64 грн., загальної суми 26205,30 грн., з урахуванням вже виплачених сум пенсії починаючи з 01 грудня 2019 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

15.10.2024 Донецьким окружним адміністративним судом оформлено та видано виконавчі листі у справі №200/6521/23.

02.04.2024 позивач звернувся до відповідача з запитом щодо дій останнього з виконання вищевказаного судового рішення.

Відповідач листом від 29.04.2024 повідомив, що в травні 2024 року проведено перерахунок пенсії за період з 01.12.2019 по 30.04.2024 і доплата до пенсії становить суму 493043,14 грн., яка облікована в ГУ ПФУ в Донецькій області і буде виплачена на умовах окремого порядку, затвердженого постановою КМУ від 10.11.2021 № 1165 після затвердження відповідних бюджетних призначень.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення коштів.

Тобто, позивач, звертаючись із цим позовом, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області фактично виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/6521/23, з урахуванням висновків постанови Першого апеляційного адміністративного суду, не погоджуючись із невиплатою заборгованості, нарахованої на їх виконання.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), відповідає позовна заява вимогам, встановленим статями 160, 161, 172 цього Кодексу, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності, позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними), чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Положеннями частини другої статті 14, частини першої статті 370 КАС України, передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною п`ятою статті 372 КАС України визначено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах, вирішує суддя адміністративного суду одноособово, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначається Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

За частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження з виконання виконавчого листа.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а та 16 лютого 2019 у справі № 816/2016/17.

Згідно статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд звертає увагу, що вищезазначені правові норми Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням судового рішення в такій справі.

Наведені спеціальні норми Кодексу адміністративного судочинства України, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, а тому виключається можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Суд зауважує, що у разі незгоди із рішеннями, діями чи бездіяльністю, вчиненими відповідачем на виконання судового рішення у справі № 200/6521/23 позивач може скористатися процесуальним механізмом судового контролю та звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою про визнання таких рішень, дій чи бездіяльності протиправними відповідно до статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не подавати новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція висловлена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.02.2023 у справі № 260/1898/22, від 16.03.2023 у справі № 640/12697/21, від 30.11.2023 у справі № 420/6135/22.

Суд зазначає, що спірні правовідносини мають бути вирішені в межах виконання рішення у справі № 200/6521/23, а не окремого позову.

Тому розгляд справи № 200/8447/24 за правилами адміністративного судочинства неможливий.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного суду у справі №640/20021/22 від 30.01.2024.

Пунктом першим частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України,

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що наявні у розглядуваному випадку підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості.

Керуючись ст.ст. 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 10.12.2024.

Суддя І.Г. Аляб`єв