Справа № 320/44494/23
Суддя: Донець В.А.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року місто Київ № 320/44494/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Донця В.А. розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙФСЕЛЛ" до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у прийнятті митної декларації.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАЙФСЕЛЛ" (далі позивач, ТОВ "ЛАЙФСЕЛЛ") звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці (далі відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000095/2 від 05.07.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2023/000255 від 05.07.2023.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, ухвалено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання відповідно до статті 262 КАС України після спливу строків для подання заяв по суті та доказів.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням відповіді на відзив на позовну заяву зазначено, що з метою митного оформлення товарів позивачем подано митну декларацію № 23UA04U4 від 28.06.2023 у якій митну вартість товару визначено за ціною договору. На підтвердження заявленої митної вартості надано належні та достатні документи, які підтверджують усі складові митної вартості.

Разом з цим, відповідачем належним чином не обґрунтовано причин витребування додаткових документів для підтвердження заявленої позивачем митної вартості, а також оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів. У рішенні відсутнє обґрунтування числового значення митної вартості товарів.

Також відповідач не довів неможливості визначення митної вартості товару за основним методом та необхідності застосування резервного методу визначення митної вартості.

Відповідач подав відзив на позовну заяву у якому з урахуванням заперечень на відповідь на відзив заперечив проти задоволення позову з огляду на необґрунтованість позовних вимог.

З урахуванням заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву вказав, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, в також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що були фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Додатково надані позивачем документи не спростували сумнівів митного органу.

За результатами проведених консультацій встановлено, що другорядні методи визначення митної вартості неможливо застосувати. Натомість, у митного органу наявна інформація, яка є підставою для застосування другорядного методу резервного методу.

Дослідивши докази, суд установив.

ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» (Покупець) та компанією «Ericsson AB» (Швеція) (Постачальник) укладено Рамковий договір поставки MATM15FSU207 від 29.04.2015, у якому погоджено поставку телекомунікаційного обладнання.

На підставі Замовлення ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» на поставку № від 20.04.2023, Додаткової угоди №53 від 05.04.2023 Постачальник виставив інвойс № від 07.06.2023 у якому, серед іншого, визначив найменування Товару (ВКС 901 06/168), що підлягає поставці, його кількість та ціну за одиницю та загальну вартість товару, а також зазначив умову поставки DAP, Київська область.

Загальна вартість Товару згідно інвойсу склала 12 174,5 Євро.

Для проведення митного оформлення товару, поставленого за Договором згідно інвойсу № від 07.06.2023 позивачем подана електронна митна декларація № 23UA04U4 від 28.06.2023, у якій митна вартість товару визначена за основним методом у сумі 12 174,5 Євро.

На підтвердження заявленої митної вартості до митного оформлення також були подані наступні документи: Пакувальний лист від 08.06.2023 (відправлення №EAB-); Інвойс № від 08.06.2023; Специфікація до інвойсу № від 08.06.2023; Замовлення на поставку № від 20.04.2023 з додатками; Міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) 308962 від 19.06.2023; Сертифікат про походження товару №SEA-23-41337MM ; Лист Постачальника від 26.06.2023 про вартість перевезення за Замовленням на поставку № від 20.04.2023; Рамковий договір поставки №ATM15FSU207 від 29.04.2015; Додаткові угоди №17 від 02.05.2018, №17/1 від 27.08.2018, №22 від 20.06.2019, №3 від 02.02.2016, №33 від 25.01.2001, №5 від 11.02.2016, №51 від 21.11.2022, №52 від 29.12.2022, №53 від 05.04.2023; Договір про надання послуг митного брокера AF22USE349 від 01.09.2022; 19. Технічний опис товару від 22.06.2023; Копія митної декларації країни відправлення 23SEE8K2ECINQ2QN37 від 16.06.2023.

Під час митного оформлення у відповідача виникли сумніви щодо правильності визначення митної вартості вказаного Товару. Митним органом зазначено, що надані на підтвердження митної вартості документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару, відсутні відомості щодо включення складових митної вартості, а саме вартості навантаження, вивантаження та обробки товарів до ціни товару та не додані до митної вартості відповідно до декларації митної вартості. При цьому неможливо встановити, чи наявні додаткові витрати під час транспортування товарів по межами митної території України, зокрема на навантажувально-розвантажувальні роботи, страхування та інші.

У зв`язку з цим 28.06.2023 Київською митницею направлено електронне повідомлення про необхідність подачі додаткових документів, які б дали можливість встановити складові митної вартості.

Позивач додатково надав митному органу наступні документи: Прайс-лист Постачальника від 01.06 2021; документи по здійсненій передоплаті постачальникові: SWIFT, Платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах №1368424 від 27.06.2023 із призначенням платежу «Передплата за обладнання згідно з контрактом №АTM15FSU207 від 29.04.2015, інвойс № від 27.06.2023, Замовлення »; інвойс № від 27.06.2023 на передоплату усіх товарів за Замовленням ; Лист затвердження постачальника від 03.07.2023 про отримання ним оплати у повному обсязі згідно з інвойсом №№ від 27.06.2003 за товари, що поставляються за Рамковим договором поставки №ATM15FSU207 від 29.04.2015 та, зокрема, за митним інвойсом № .

05.07.2023 Київська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000095/2, яким визначила митну вартість імпортованого позивачем товару за вартістю товару (без урахування знижки), яка зазначена в прайс-листі компанії-постачальника «Еріксон АБ» від 01.06.2023 б/н (товар № 11 351,12 дол. США/шт).

Також 05.07.2023 Київська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA100340/2023/000255.

З урахуванням визначеної відповідачем митної вартості позивач заявив товари за митною декларацією № 23UA5510, по якій були додатково сплачені митні платежі на загальну суму 599 466 грн.

ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» не погоджується із вказаним рішенням, вважає таке рішення протиправними, а тому звернулось до суду із вказаним позовом.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов з наступних висновків.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі - МК України) митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами 4 та 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

1) витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;

4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

7) витрати на страхування цих товарів.

Частиною 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.

Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, до якої приєдналася Україна.

Відповідно до Генеральної угоди про тарифи й торгівлю первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

При цьому, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17, від 24.10.2019 у справі № 815/7158/15.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17 перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з основним методом (ціною договору). Повноваження контрольного органу витребувати додаткові документи стосується лише тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх документів, визначених статтею 53 цього Кодексу.

У постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625 Верховний Суд зауважив, що Митний орган у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме на митний орган покладено обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їхньої перевірки на підставі наданих декларантом документів, зокрема, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей.

У постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18 Верховний Суд зазначив, що неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не призводить до негативних правових наслідків. Неподання таких документів може зумовити відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митної вартості товарів, якщо в контрольного органу будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.

Встановлено, що в якості підстав для прийняття оскаржуваного рішення відповідач вказав, що:

1) До митного оформлення декларантом надано прайс-лист компанії «Еріксон АБ» (постачальник) від 01.06.2023 № б/н з цінами, до яких застосовані знижки у розмірі від 1% до 99% (на ввезений товар - 82%). Згідно із вказаним прайс-листом постачальник надає таку знижку виключно на об`єм закупівель, зазначених у Замовленнях на постачання та додаткових Угодах до діючих Контрактів. При цьому, відповідно до п.1.1 Рамкового договору поставки від 29.04.2015 №ATM15FSU207 покупець приймає обладнання та/або примірники програмного забезпечення та оплачує їх згідно з окремими Замовленнями, за цінами, наведеними у Додатку №№1, який с невід`ємною частиною цього Договору. Також, згідно з Договором термін «ціна» означає ціну Товару, встановлену в Додатку 1 до даного Договору. Проте, Додаток №1 до Договору до митного оформлення не надавався, а наданий прайс-лист компанії-постачальника «Еріксон АБ» від 01.06.2023 № б/в не є Додатком №1.

Договором не встановлено застосування знижок у розмірі від 1% до 99%.

2) ТОВ «ЛАЙФСЕЛЛ» надало банківські платіжні документи (SWIFT та платіжну інструкцію в іноземній валюті від 27.06.2023 №1368424) на загальну суму 59 771,76 дол. США. В графі 70 «Призначення платежу» вказаних банківських платіжних документів наявне посилання на Договір, Замовлення на придбання № та інвойс №. Слід зазначити, що загальна вартість замовлення на придбання від 20.04.2023 № складає вартість декількох поставок, що відображено у листі компанії «Еріксон АБ» від 03.07.2023 № б/н стосовно підтвердження отримання оплати за рахунком від 27.06.2023 № , а саме за митними інвойсами: від 08.06.2494, від 07.06.2023 №, від 07.06.2023 №. Проте, загальна вартість за вищевказаними інвойсами (59 149.52 дол. США) не відповідає сумі платіжної операції, зазначеної у банківських платіжних документах (59 771,76 дод. США).

Щодо вказаних доводів відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.1 Рамкового договору поставки від 29.04.2015 № ATM15FSU207 покупець приймає обладнання та/або примірники програмного забезпечення та оплачує їх згідно з окремими Замовленнями, за цінами, наведеними у Додатку №1.

Разом з митною декларацією позивачем подано Додаткову угоду №53 до Договору, яка містила інформацію про доповнення Додатку №1 до Договору новим асортиментом обладнання, у т.ч. товаром, який розмитнювався, та у якій було зазначено, найменування Товару, його загальну кількість, ціну за одиницю та максимальну кількість можливу до замовлення (п.1.38), а також Протокол узгодження ціни.

Тобто, Додатковою угодою №53 було доповнено Додаток №1 до Договору асортиментом обладнання, щодо якого здійснювалося митне оформлення. із зазначенням, серед іншого, ціни товару.

Оскільки Договір поставки було укладено у 2015 році, і з тих пір по ньому постійно здійснюються поставки телекомунікаційного обладнання та іншого обладнання, що забезпечує здійснення основної статутної діяльності ТОВ "Лайфселл" (надання електронних комунікаційних послуг), Додаток №1 постійно модифікувався: змінювався асортимент товару, ціни. Ці зміни сторони Договору поставки відображали у додаткових угодах.

Разом з митною декларацією №23UА40U4 (щодо поставки товару Ваttегу set NSB 190 Аh Red (код ВКС 901 06/168), окрім Договору поставки, позивач подав відповідачу Додаткові угоди №№3, 5, 17, 17/1, 22, 51, 52, 53, якими вносилися зміни до Додатку №1 до Договору поставки.

Безпосередньо товару, поставка якого здійснювалася за митною декларацією № 23UA04U4 від 28.06.2023, стосувалася Додаткова угода №53 від 05.04.2023, якою Додаток №1 до Договору поставки було доповнено Доповненням 8 "Прайс Лист обладнання, що було у використанні, та інсталяційні матеріали" у редакції згідно з Додатком №1 до Додаткової угоди №53.

У пункті 1.38 Додатку №1 до Додаткової угоди №53 було зазначено код товару - ВКС 901 06/168, назву товару - Ваttегу set NSB 190 Аh Red, ціну за одиницю товару та максимальну кількість товару, який може бути замовлений за зазначеною ціною. До Додатку до Додаткової угоди №53 було додано Протокол узгодження ціни, у тому числі на товар, у якому зазначалася ціна товару, розмір знижки та ціна з урахуванням знижки.

Після витребування відповідачем додаткових документів позивач надав Прайс-лист постачальника від 01.06.2023, у якому зазначено, що знижка на товар надається покупцям, які здійснили придбання обладнання виробництва компанії Егісsson на суму, що перевищує 50 млн. доларів США. Ціна на товар зазначена у Прайс-листі відповідає ціні, яка була зазначена у документах, раніше поданих із митною декларацією, а саме: Додатковій угоді №53, Протоколі узгодження ціни до неї, а також у Інвойсі № від 07.06.2023.

Позивач зауважив, що закупівлю батарей (товару) Ваttегу set NSB 190 Аh Red було здійснено на виконання Указу Президента України №802/2022 від 26 листопада 2022 року, яким було уведене в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 26 листопада 2022 року "Про забезпечення електронними комунікаційними послугами в умовах воєнного стану"; Розпорядження Національного центру оперативно-технічного управління мережами телекомунікацій №696 від 29 листопада 2022 року та №775 від 27 грудня 2022 року, якими було зобов`язано усіх постачальників електронних комунікацій та мереж забезпечити свою автономність та безперервність надання послуг абонентам протягом трьох діб у разі блекаутів. Тобто, товар був призначений не для перепродажу, а для забезпечення власної господарської діяльності позивача щодо надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку.

Крім того, згідно з Технічним описом на імпортований позивачем Товар, гарантійний строк придатності Товару складає 24 місяці. Згідно з Протоколом технічного заключення Nort Star 190 Ah NSB Red FT та NSB 100 FT Red nia 21.07.2023, складеним контрагентом Позивача, строк придатності на поставлений Товар закінчився. За результатами тестування Товару було встановлено, що з дати виготовлення батареї не використовувалися, тому вони зазнали великого саморозряду», нові батареї повинні розряджатися за нормальних умов (протягом строку придатності) вдвічі довше. Зважаючи на те, що строк придатності на Товар на момент поставки закінчився, Товар вимагає додаткових дій для збільшення строку працездатності.

Наведене пояснює надання позивачу значної знижки на Товар.

Встановлено, що передоплата за товар була здійснена щодо усього Замовлення на загальну суму 59 771,76 дол. США. Поставок по Замовленню було кілька, одночасно здійснювалися три поставки, включаючи ту, щодо якої відповідач виніс оскаржуване рішення про коригування митної вартості.

Дві поставки залишку товару за Замовленням відбулися пізніше, залишок товару по Замовленню був поставлений двома іншими поставками.

Постачальник листом від 03.07.2023 підтвердив факт отримання від позивача оплати усього Замовлення у повному обсязі, зокрема товару, щодо якого було прийняте оскаржуване рішення відповідача.

З урахуванням наведеного у сукупності суд вважає, що надані позивачем документи підтверджують заявлену ним митну вартість товару, а доводи відповідача про недостатність наданих позивачем документів, наявність у таких документах недоліків та суперечностей не свідчать про заниження такої вартості.

Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно із частиною 6 ст.54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ст.60 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього. Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.

Відповідно до положень статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

При цьому у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).

Отже, із аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.

У оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено, що визначити митну вартість товару за другорядними методами виявилось неможливим у зв`язку з відсутністю у митного органу інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари. Митну вартість визначено за резервним методом, взято за основу митну вартість товару, що зазначена у прайс-листі компанії-постачальника «Еріксон АБ» від 01.06.2023 б/н без урахування знижки (товар № 11 351,12 дол. США/шт).

При цьому, в оскаржуваному рішенні не міститься порівняння стану товарів, які вказані у прайс-листі компанії-постачальника «Еріксон АБ» від 01.06.2023 б/н, та які безпосередньо імпортувались позивачем.

При цьому, за змістом наведеного вище Технічного опису на імпортований позивачем Товар, продаж такого товару без знижки не є логічним.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не довів необхідності та обґрунтованості визначення ціни товару за резервним методом.

Проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність та необхідність скасування рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000095/2 від 05.07.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2023/000255 від 05.07.2023.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 8 992 грн, а тому вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтею 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA100000/2023/000095/2 від 05.07.2023.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100340/2023/000255 від 05.07.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАЙФСЕЛЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 992 грн (вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто дві гривні).

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАЙФСЕЛЛ" (місцезнаходження юридичної особи: 03110, місто Київ, вулиця Солом`янська, 11 А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 22859846).

Відповідач Київська митниця (місцезнаходження юридичної особи: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, 8-А; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 43997555).

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно зі статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Донець В.А.