Справа № 240/19751/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Житомир справа № 240/19751/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі відповідач, ГУ НП в Житомирській області) від 02 жовтня 2024 року №1979 «Про застосування дисциплінарного стягнення».

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам, оскільки він не порушував вимог законодавства, за які можна застосувати найсуворіше дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою суду від 18 жовтня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачам строк для подання відзиву на позов.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи судом, що підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи.

04 листопада 2024 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву разом з витребуваними судом документами, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що під час проведення службового розслідування, підставою для призначення якого стала доповідна записка «За фактом можливого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 » від командира ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковника поліції ОСОБА_2 , встановлено, що ОСОБА_1 не прибув на добове чергування. При телефонній розмові зі старшим офіцером мінометної батареї сержантом поліції ОСОБА_3 поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою. По прибуттю до ОКП ЗБП «Воля» повідомив, що застосує до сержанта поліції ОСОБА_3 фізичну силу. Крім цього, в ході проведення службового розслідування встановлено застосування інших дисциплінарних стягнень до ОСОБА_1 у вигляді доган. Оскільки за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено системне порушення позивачем положень Закону України «Про Національну поліцію України», Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, уважає, що рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення є законними, а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

05 листопада 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій ОСОБА_1 указує, що займав посаду дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області, жодного відношення до ОКП ЗБП «Воля» не мав, а його функціональні обов`язки не передбачають заступати на чергування ОКП ЗБП «Воля». Наголошує, що будь-які графіки, накази або розпорядження щодо добового чергування ОКП ЗБП «Воля» відсутні. Зазначає, що в ході телефонної розмови з адміністратором сервісу доставки суші розмовляв грубо та зверхньо не він, оскільки з його мобільного телефона здійснювала дзвінок інша особа. При цьому, зухвале поводження 25 січня 2024 року спричинене тим, що керівництво надавало йому вказівки, які останній не міг виконати, у зв`язку з відсутністю матеріального забезпечення (бензину). Стосовно ігнорування 04 червня 2024 року явних ознак вчиненого кримінального правопорушення без проведення належної перевірки, не встановивши об`єктивних обставин злочину, складення ним довідки відповідно до Закону України «Про звернення громадян» про припинення перевірки, указує, що таке зумовлене зверненням особою з заявою про злочин, яка не може ним бути внесення до Єдиного реєстру досудового розслідування з огляду на те, що він не є уповноваженою особою.

08 листопада 2024 року до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач указує, що позивача обґрунтовано притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскаржуваний наказ виданий в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначений законом, а тому є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 13 листопада 2024 року призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

18 листопада 2024 року до суду надійшло клопотання про об`єднання в одне провадження справ № 240/20166/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу та грошову компенсацію за невикористані дні відпустки зі справою № 240/19751/24 за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Суд установив, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області.

Наказом ГУНП в Житомирській області від 25 червня 2024 року № 323 о/с «Про відрядження, покладання та припинення обов`язків в Зведеній бригаді поліції при Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області «Воля» на капітана поліції ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області покладено обов`язки оператора БпЛА групи БпЛА мінометного взводу №2 мінометної батареї.

30 серпня 2024 року до ГУНП в Житомирській області надійшла доповідна записка командира ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковника поліції ОСОБА_4 від 30 серпня 2024 року щодо можливого порушення службової дисципліни оператором БпЛА мінометної батареї ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до рапорту командира мінометної батареї ЗБП «Воля» при ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 серпня 2024 року установлено, що 19 серпня 2024 року близько 14.30 годин старшим офіцером батареї мінометної батареї ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 в телефонному режимі було повідомлено оператора БпЛА капітана поліції ОСОБА_1 та споряджаючого (водія) розрахунку №1 взводу №2 старшого сержанта поліції ОСОБА_6 про те, що 20 серпня 2024 року о 07.40 годин їм необхідно прибути на ОКП бригади для заступання на добове чергування. 20 серпня 2024 року о 07.50 годин ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6 та повідомив, що ОСОБА_1 в зазначений час не прибув завчасно, нікого не повідомивши. З метою з`ясування обставин ОСОБА_3 було здійснено телефонний дзвінок до ОСОБА_1 , який під час розмови поводив себе зухвало, виражався нецензурною лайкою, на зауваження реагував агресивно. Того ж дня, прибувши на ОКП бригади, під час спілкування з молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , ОСОБА_1 повідомив, що виконувати вказівки старшого офіцера мінометної батареї сержанта поліції ОСОБА_3 не буде, оскільки той має спеціальне звання нижчого ступеню. Крім того, капітан поліції ОСОБА_1 повідомив, що може застосовувати до сержанта поліції ОСОБА_3 фізичну силу та вогнепальну зброю. Також указав, що під час перебування в зоні проведення АТО стріляв і тут може застосувати зброю.

Наказом ГУНП в Житомирській області від 02 вересня 2024 року №1128 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», з метою проведення своєчасного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин, призначено за вказаним фактом службове розслідування у формі письмового провадження та для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію.

Наказом ГУНП в Житомирській області віл 09 вересня 2024 року №1153 «Про внесення змін до наказу ГУНП від 02 вересня 2024 року №1128» внесено зміни до персонального складу членів дисциплінарної комісії.

Наказом ГУНП в Житомирській області віл 11 вересня 2024 року №1161 «Про продовження строку проведення службового розслідування» строк службового розслідування продовжений до 01 жовтня 2024 року.

У ході службового розслідування були опитані працівники поліції, які проходять службу разом із позивачем у ЗБП «Воля» (16 осіб), які підтвердили викладені у рапорті командира мінометної батареї ЗБП «Воля» при ГУНП в Житомирській області молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 29 серпня 2024 року. Натомість пояснення, надані капітаном поліції ОСОБА_1 під час службового розслідування, не знайшли свого підтвердження.

Також в ході зазначеного службового розслідування встановлено, що наказом Бердичівського РВП ГУНП від 12 вересня 2023 року №272 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани через неповне долучення до протоколу про адміністративне правопорушення матеріалів, які доводять вину правопорушника.

Наказом Бердичівського РВП ГУНП від 03 листопада 2023 року №300 призначено та проведено службове розслідування за фактом повідомлення про те, що 27 жовтня 2023 року капітан поліції ОСОБА_1 в ході телефонної розмови з адміністратором сервісу доставки суші «OSAMA sushi» Бердичів ОСОБА_8 під час здійснення замовлення, розмовляв з нею грубо та зверхньо, неодноразово виражався нецензурною лайкою, принижував її честь та гідність.

Висновком по результатам службового розслідування від 27 листопада 2023 року встановлено, що ОСОБА_1 заслуговував на притягнення до дисциплінарної відповідальності. Однак, ураховуючи, що наказом Бердичівського РВП ГУНП від 12 вересня 2023 року №272 до останнього застосовано дисциплінарне стягнення у виді догани, цим було обмежено.

Наказом Бердичівського РВП ГУНП від 05 лютого 2024 року №82 призначено та на його підставі проведено службове розслідування за рапортом начальника відділу превенції Бердичівського РВП ГУНП майора поліції ОСОБА_9 щодо можливого порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 .

Висновком по результатам службового розслідування від 04 березня 2024 року встановлено, що 25 січня 2024 року в приміщенні Бердичівського районного відділу поліції ГУНП начальником відділу превенції майором поліції ОСОБА_10 проводився інструктаж з працівниками відділу превенції, під час якого наголошувалось на дотриманні заходів безпеки при поводженні зі зброєю, ввічливого та тактовного спілкування з громадянами під час виконання службових обов`язків, доводились накази та вказівки керівництва РВП та ГУНІ в Житомирській області, зокрема, виконання доручень УПД ГУНП про здійснення превентивно-профілактичних заходів. Під час проведення інструктажу, капітан поліції ОСОБА_1 почав словесно конфліктувати із майором поліції ОСОБА_10 , на зауваження начальника сектору дільничних офіцерів поліції капітана поліції ОСОБА_11 не реагував, при цьому виражався словами нецензурної лайки в бік останнього, спілкуючись в зухвалій, зверхній та брутальній формі.

Наказом від 07 березня 2024 року №118 позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

Окрім цього, працівниками сектору моніторингу Бердичівського районного відділу поліції в Житомирській області відновлено законність за результатами розгляду заяви громадянки ОСОБА_12 про вчинення кримінальне правопорушення, шляхом унесення відомостей до ЄРДР за частиною 1 статті 125 КК України. Так, 26 травня 2024 року до Бердичівського районного відділу поліції ГУНІ із письмовою заявою звернулась ОСОБА_13 про вжиття заходів до сусіда ОСОБА_14 , який погрожує заявниці, виражався в її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою (ЕО Бердичівського РВП ГУНП від 26 травня 2024 року №7606). Крім того, 27 травня 2024 року до Бердичівського районного відділу поліції ГУНП надійшло повідомлення з Бердичівської ЦМЛ про те, що надано медичну допомогу ОСОБА_13 , у якої закрита черепно-мозкова травма, симптомокомплекс порушень роботи головного мозку (ЄО Бердичівського РВП ГУНП від 27 травня 2024 року №7652). Указані матеріали приєднані до матеріалів ЄО Бердичівського РВ| №7606 та їх розгляд доручено дільничному офіцеру поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського районного відділу поліції ГУНІ капітану поліції ОСОБА_15 04 червня 2024 року капітан поліції ОСОБА_1 , проігнорувавши явні ознаки вчиненого кримінального правопорушення без проведення належної перевірки, не встановивши об`єктивних обставин злочину, склав довідку відповідно до Закону України «Про звернення громадян» про припинення перевірки. Лише 17 вересня 2024 року, після втручання працівників сектору моніторингу Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області, відомості про зазначене кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за № 000389 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

01 жовтня 2024 року дисциплінарною комісією складно висновок, у якому запропоновано застосувати до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби поліції.

Наказом начальника ГУ НП в Житомирській області від 02 жовтня 2024 року №1979 «Про застосування дисциплінарного стягнення» за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, пунктів 1, 5, 6, 7, 8, 11 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, знати та виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку, поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, порушення пункту 11 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року №100, пункту 2.3 розділу ІV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийом громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року №930, що виразилось у неналежному розгляді звернень та необґрунтованому списані до справи матеріалів з ознаками кримінального правопорушення, без дослідження усіх обставин події, які необхідні для об`єктивного, усебічного та повного розгляду, які належать до компетенції органу (підрозділу) поліції, застосовано до дільничного офіцера поліції сектору дільничних офіцерів поліції відділу превенції Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби поліції.

Уважаючи такий наказ протиправним, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.

За результатами розгляду клопотань представника позивача про об`єднання в одне провадження цієї справи та справи №240/20166/24, а також про витребування доказів, суд ухвалами, внесеними до протоколів судових засідань, у їх задоволенні відмовив.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з викладених у відзиві підстав. Зауважував, що документи, на витребуванні яких наполягає позивач, не стосуються предмету спору. Однак, з метою повного та об`єктивного розгляду справи відповідач надав всі наявні у нього накази та документи, які підтверджують відсутність існування названих позивачем у клопотанні про витребування доказів документів.

На підставі положень частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на надходження клопотань представників сторін 04 грудня 2024 року суд постановив ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження, яка внесена до журналу судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №580-VIII) Національна поліція України (поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 6 цього Закону закріплено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України №580-VIII під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Пунктами 1 3 частини 1 статті 18 Закону України №580-VIII визначено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі Дисциплінарний статут).

За визначенням частин 1 та 2 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Пунктом 7 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України №580-VIII, зобов`язує поліцейського: утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За визначенням статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1 3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Наведені норми свідчать про те, що притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності можливе, зокрема, за невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни.

Відповідно до частин 2, 3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану врегульовані положеннями розділу V Дисциплінарного статуту.

Положеннями частини 1 статті 26 цього Статуту закріплено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Частиною 3 цієї правової норми передбачено, що службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні чи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, розташованих на підконтрольних органам державної влади територіях.

Згідно частин 5 та 6 статті 26 Дисциплінарного статуту за результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Положеннями статті 27 Дисциплінарного статуту закріплено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану визначені у статті 29 Дисциплінарного статуту.

Відповідно до положень цієї правової норми дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого звільнення зі служби в поліції. У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Відповідно до частини 10 статті 14, частини 7 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з метою належної організації заходів, спрямованих на зміцнення службової дисципліни в діяльності органів та підрозділів Національної поліції України, запобігання надзвичайним подіям за участю поліцейських, упорядкування питань призначення, проведення службових розслідувань за фактами порушення поліцейськими службової дисципліни наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за №1355/32807 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893).

Згідно пункту 1 розділу І цього Порядку, він визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №983 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право:

надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи;

ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами;

подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії;

користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Згідно пункту 3 цього розділу поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Пунктом 7 розділу IV Порядку №893 передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 17 цього розділу факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складення акта про відмову надати пояснення.

В акті про відмову надати пояснення зазначаються відомості про дату, час і місце його складання, про роз`яснення поліцейському, стосовно якого призначено службове розслідування, або іншим особам, яким було запропоновано надати пояснення та які відмовилися це зробити, їхніх прав, а також їхні прізвища, власні імена та по батькові (за наявності). Крім того, зазначаються посади, звання, прізвища, власні імена, по батькові (за наявності) осіб, які склали акт, а також (у разі повідомлення) причини такої відмови. Акт про відмову надати пояснення підписують член дисциплінарної комісії, якому поліцейський відмовився надати пояснення, та інші особи, присутні під час відмови.

Акт про відмову надати пояснення реєструється в службі діловодства (канцелярії) органу (підрозділу, закладу, установи) поліції, ЗВО, в якому утворена дисциплінарна комісія, та долучається до матеріалів службового розслідування.

Приписами пункту 2 розділу VІ Порядку №983 закріплено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно пункту 4 цього розділу в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді із дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних»), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

Як установлено судом, 30 серпня 2024 року до ГУНП в Житомирській області надійшла доповідна записка командира ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » полковника поліції ОСОБА_4 від 30 серпня 2024 року щодо можливого порушення службової дисципліни оператором БпЛА мінометної батареї ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » капітаном поліції ОСОБА_1 .

З метою перевірки викладених у зазначеній доповідній записці фактів, 02 вересня 2024 року ГУ НП в Житомирській області видано наказ №1128 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії».

Під час проведення службового розслідування комісією відібрані пояснень у осіб, які проходили службу в ЗБП «Воля» разом із позивачем та були свідками інциденту, що мав місце 20 серпня 2024 року.

Зазначеними поясненнями підтверджено, що 20 серпня 2024 року позивач вчасно не прибув до ОКП ЗБП «Воля» для заступання на добове чергування. Під час спілкування зі старшим офіцером ОСОБА_3 висловлювався нецензурно. У подальшому, після зазначених подій, під час спілкування з колегами, які були опитані під час службового розслідування, позивач говорив, що наступного разу під час спілкування з ОСОБА_3 прострелить йому ногу. Наголошував, що в його житті вже мав місце такий інцидент, коли він стріляв у колегу, перебуваючи в зона ведення антитерористичної операції, та жодних наслідків після цього не було.

Надаючи правову оцінку доводам позивача про те, що у порушення вимог Інструкції діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2017 року №440 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2022 року №103) графік чергувань у ЗБП «Воля» не затверджувався та позивача із ним не було ознайомлено, суд зауважує на таке.

Наказом ГУНП в Житомирській області «Про відрядження, покладання та припинення обов`язків в Зведеній бригаді поліції при Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області «Воля» від 25 червня 2024 року №323 о/с капітана поліції ОСОБА_1 відряджено з 26 червня 2024 року до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) для виконання обов`язків на посаді ЗБП при ГУНП у Житомирській області під умовним найменуванням «Воля», утвореної відповідно до наказу Національної поліції України від 22 квітня 2024 року №427 ДСК, у складі оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в межах Житомирської області та покладено виконання обов`язків оператора БпЛА групи БпЛА мінометного взводу №2 мінометної батареї.

Отже твердження позивача про те, що він ніякого відношення до ЗБП «Воля» не має, спростовується зазначеним наказом. Додатково суд зауважує, що названим наказом на позивача покладено виконання обов`язків оператора БпЛА групи БпЛА мінометного взводу №2 мінометної батареї, що згідно приписів Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачає виконання ОСОБА_1 наказів старших офіцерів такого підрозділу.

Згідно листа командира ЗБП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23 жовтня 2024 року №СЕД-38948 з метою не розкриття характеру виконання бойових (спеціальних завдань), озброєння, бойової (спеціальної) техніки, тактики дій підрозділів сил оборони, недопущення витоку інформації з обмеженим доступом, а також відомостей про кількість особового складу (резерв), графіки, накази, розпорядження щодо добового чергування поліцейських мінометної батареї ЗБП «Воля» за серпень 2024 року не складались. Задіяння особового складу до несення служби у добовому наряді здійснювалось за розпорядженнями (вказівками) командира мінометної батареї, які відповідно до підпункту 4 пункту 3 статті 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України є обов`язковими для виконання.

Суд зауважує, що під час службового розслідування ОСОБА_1 зазначив, що старший офіцер мінометної батареї сержант поліції ОСОБА_3 20 серпня 2024 року о 06:00 годин повідомив його про необхідність заступити на добове чергування того ж дня о 07:45 годин. У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що таке повідомлення отримав за годину до того, як він мав бути на шикуванні. При цьому у відповіді на відзив зазначено, що на чергування позивач приїхав на усну вказівку керівника, яку отримав о 07:10 годин 20 серпня 2024 року.

З огляду на викладене суд позбавлений можливості встановити час, коли позивач дійсно отримав повідомлення від керівництва про необхідність заступити на добове чергування до ЗБП «Воля». Суд акцентує увагу, що будь-яких застережень про те, що невиконання наказу про необхідність заступити на добове чергування обумовлено саме коротким проміжком часу між моментом його отримання та часом шикування, жоден документ по суті спору, поданий позивачем, не містить.

Згідно пункту 1 розділу І Інструкції діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2017 року №440, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15 червня 2017 року за 2116750/30618, з наступними змінами та доповненнями у редакції на час виникнення спірних правовідносин, ця Інструкція регламентує організацію діяльності чергової служби в центральному органі управління поліції та його структурних підрозділах, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України та їх територіальних (відокремлених) підрозділах, органах поліції охорони як територіальних органах Національної поліції України, головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві (далі ГУНП), їх структурних підрозділах та територіальних (відокремлених) підрозділах ГУНП (далі органи (підрозділи) поліції), закладах професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання Національної поліції України (далі заклади освіти).

У пункті 3 названого розділу міститься перелік суб`єктів, що відповідно до компетенції забезпечують організаційну частину діяльності чергової служби.

Проте ЗБП «Воля» та її оперативно-тактичні угруповання, в тому числі те, до якого відряджений позивач, у такому переліку відсутні.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що зазначена Інструкція не врегульовує спірні правовідносин.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказом Міністерства внутрішніх справ України №260 від 06 квітня 2016 року.

Як убачається зі змісту наказу ГУНП в Житомирській області «Про відрядження, покладання та припинення обов`язків в Зведеній бригаді поліції при Головному управлінні Національної поліції в Житомирській області «Воля» від 25 червня 2024 року №323 о/с та листа командира ЗБП «Воля» від 23 жовтня 2024 року №СЕД-38948 ЗБП «Воля» утворена відповідно до законів України «Про Національну поліцію», «Про державний кордон України», «Про оборону України», «Про Національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зі змінами, Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877, Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 року №1147, Порядку організації взаємодії Державної прикордонної служби України та Національної поліції України під час забезпечення дотримання режиму державного кордону та прикордонного режиму, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2022 року за №1502/38838, з метою організації взаємодії Національної поліції України з Державною прикордонною службою України під час виконання завдань із забезпечення дотримання режиму державного кордону України, участі згідно із законодавством України органів та підрозділів поліції в захисті державного суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України, виконання завдань територіальної оборони, забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 (далі Постанова №168), якою на виконання Указів Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64 та «Про загальну мобілізацію» №69 у пункті 1 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

На момент виникнення спірних правовідносин пункт 1 названої Постанови передбачав, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 28 листопада 2022 року №775, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2022 року за №1514/38850 затверджений Порядок та умови виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду).

Згідно пункту 1 названого Порядку та умов вони визначають механізм і розмір виплати додаткової винагороди, одноразової винагороди поліцейським на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) поліцейським із числа курсантів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО МВС), передбачених пунктами 1 12 Постанови №168.

Пунктом 5 Порядку та умов закріплено перелік документами, що підтверджують здійснення поліцейським, поліцейським із числа курсантів та здобувачів освіти повноважень поліції, повноважень поліції в місцях ударів, розмінування, дотримання режиму державного кордону, виконання бойових (спеціальних) завдань, безпосередню участь у бойових діях або заходах.

Суд зауважує, що графік чергувань визначений як один з таких документів.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що Інструкція діяльності чергової служби в Національній поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 23 травня 2017 року №440, а також Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських не регулюють спірні правовідносини.

Факт невиконання наказу керівника позивач під час розгляду прави не заперечував. Наведені позивачем доводи на обґрунтування неможливості виконати наказ керівника під час розгляду справи не знайшли своє підтвердження. Натомість під час проведення службового розслідування всі опитані колеги позивача, які разом із ним проходили службу в ЗБП «Воля», підтвердили, що під час спілкування зі старшим офіцером мінометної батареї сержантом поліції ОСОБА_3 позивач використовував нецензурну лексику та, в подальшому, під час спілкування з колегами, наголошував, що не вважає за необхідне виконувати накази зазначеного офіцера, оскільки такий має нижче спеціальне звання.

Також суд не приймає до уваги застереження позивача про те, що висновок працівників сектору моніторингу Бердичівського районного відділу поліції в Житомирській області, зроблений за результатами розгляду заяви громадянки ОСОБА_12 про вчинення кримінальне правопорушення, є помилковим. Суд зауважує, що жодних доказів на підтвердження протиправності такого висновку позивач суду не надав. Отже, на переконання суду, під час проведення службового розслідування у комісії були відсутні підстави для неврахування фактів, викладених у зазначеному висновку.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про доведення відповідачем факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Надаючи правову оцінку пропорційності застосованого відповідачем дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби поліції за вчинений позивачем дисциплінарний проступок, суд зауважує на таке.

Згідно частини 4 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Оцінюючи доводи відповідача щодо дискреційності повноважень відповідача щодо прийняття у межах його компетенції відповідного рішень про застосування виду дисциплінарного стягнення, суд виходить з такого.

Слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово надавав оцінку та висловлював правову позицію щодо обґрунтованості і вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності як необхідної умови його відповідності критеріям, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, що такі рішення можуть піддаватися судовому контролю, що аж ніяк не заперечує й не протирічить дискреційним повноваженням такого суб`єкта під час проведення службового розслідування й ухвалення за наслідками цієї процедури відповідних рішень.

Досягнути мети притягнення до дисциплінарної відповідальності неможливо без зрозумілої, чіткої і передбачуваної процедури та можливості її перевірки судом, а механізм, визначений Дисциплінарним статутом Національної поліції України не може применшувати чи заперечувати існуючих гарантій, зокрема на судовий захист.

Не заперечуючи наявність у керівника органу Національної поліції повноважень надавати оцінку дотримання поліцейським службової дисципліни, а також рівня професійної компетентності та ухвалювати рішення за наслідками службового розслідування, суд зауважує, що така дискреція не може бути свавільною, а повинна ґрунтуватися на приписах закону.

За загальним правилом під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Тобто дискреційним є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

Належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура службового розслідування та чи була дотримана процедура його прийняття.

Обсяг і ступінь мотивації рішення залежить від конкретних обставин, які були предметом обговорення, але у будь-якому випадку має показувати, приміром, що доводи/пояснення поліцейського взято до уваги і, що важливо, давати розуміння чому і чим керувався керівник, коли приймав відповідне рішення, тобто встановити мотиви ухваленого рішення. Особливо-виняткової значимості обґрунтованість/вмотивованість рішення набуває тоді, коли йдеться про застосування до поліцейського найбільш суворого виду стягнення, з огляду на наслідки, які це потягне.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

З приводу зазначеного є сталою позиція Верховного Суду, що вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень. І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, з яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність рішення (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі №826/6528/18, від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18, від 10 січня 2020 року у справі № 2040/6763/18).

Отже, в аспекті порушених у відзиві питань та з огляду на існуючу правозастосовчу практику Верховного Суду у цій категорії спорів суд відхиляє посилання відповідача на дискреційність повноважень керівника та відсутності повноважень у суду здійснювати оцінку прийнятого ним рішення.

Як убачається зі змісту оскаржуваного наказу, а також висновку дисциплінарної комісії, під час проведення службового розслідування, дисциплінарною комісією встановлено, що під час проходження служби в органах поліції позивач неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за вчинення аналогічних проступків.

Отже, з огляду на вчинення дій, що обумовили проведення цього службового розслідування, комісія дійшла висновку, з яким погодився керівник позивача, що ОСОБА_1 висновків за результатами застосування до нього дисциплінарних стягнень у виді догани не зробив.

З огляду на те, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, строк дії яких на момент прийняття оскаржуваного позивачем наказу закінчився, ОСОБА_1 не оскаржував, суд не надає правової оцінки доводам останнього щодо протиправності застосування до нього таких стягнень.

Також під час розслідування комісія надала оцінку інформації, отриманій від опитаних нею осіб щодо висловлювань позивача про можливе застосування ним зброї до старшого офіцера мінометної батареї сержанта поліції ОСОБА_3 та вихвалянь про вчинення ним таких дій під час перебування в зоні ведення антитерористичної операції та відсутність будь-яких наслідків до нього.

Під час службового розслідування встановлено, що 07 липня 2017 року близько 21:20 годин помічник оперативного чергового чергової частини штабу Ружинського РВ УМВС України в Житомирській області старший сержант міліції ОСОБА_16 отримав тілесне ушкодження у вигляді наскрізного кульового поранення м`яких тканин верхньої третини правої гомілки без пошкодження кісток і великих судин у результаті дії вогнепальної зброї молодшого сержанта міліції ОСОБА_1 .

Згідно з доповідною запискою сектору психологічного забезпечення УКЗ ГУНП в Житомирській області №185 дск/12/01-2024 від 30 вересні 2024 року, за результатами психологічного супроводження службової діяльності ОСОБА_1 встановлено, що такий має завищену самооцінку, критичний до встановлених норм та правил. Схильний до образ та з`ясування стосунків. У конфліктних ситуаціях буває запальним та схильним відстоювати власну позицію. Всупереч інтересам оточуючих, може проявляти протистояння, незгоду, непокірність. За результатами вивчення стану соціального психологічного клімату в колективі, капітан поліції ОСОБА_1 набрав 1 позитивний вибір та 23 негативних. З липня 2015 року по листопад 2016 року перебував у групі посиленої психологічної уваги.

За результатами оцінки зазначеної інформації, відповідач дійшов висновку про не приведення попередньо застосованих дисциплінарних стягнень до позитивних змін в поведінці позивача, негативний вплив такого на психологічний клімат в колективі, а також відсутність позитивного результату та належних висновків з боку позивача за наслідками нещасного випадку, що мав місце у липні 2017 року та не притягнення такого до відповідальності.

З огляду на викладене, з оскаржуваного рішення вбачається, що при прийнятті рішення у службовому провадженні щодо виду дисциплінарного стягнення відносно позивача відповідач, з огляду на вимоги частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, врахував характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.

Не дають приводів для визнання протиправним рішення відповідача також інші, зазначені у позовній заяві, аргументи позивача, позаяк вони не применшують і не змінюють основних правових висновків та мотивів оскаржуваного рішення.

Частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII, з наступними змінами та доповненнями у редакції на час розгляду справи судом, установлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-ІV у відповідній редакції суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийнято на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені в цій справі обставини та правове регулювання спірних правовідносин суд установив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Правові підстави для застосування статті 139 Кодексу адміністративного судочинства відсутні.

Керуючись положеннями статей 2, 9, 72-77, 139, 242-246, 251, 257, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене протягом 30 днів з дати його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.О. Окис

11.12.24