Справа № 615/1890/24
Суддя: Левченко А. М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 615/1890/24
Провадження № 2-а/615/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі

Головуючого судді Левченка А.М.,

за участю

секретаря судового засідання Павлович В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

ВСТАНОВИВ

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №02808999 від 11.08.2024 року, винесену інспектором, якою до нього, ОСОБА_1 , було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 12.08.2024 року через додаток Дія позивачу надійшло сповіщення про несплачений штраф за порушення ПДР у сумі 340 грн. Ознайомившись з сповіщенням, позивачу стало зрозуміло, що постановою інспектора поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА 02808999 позивача, було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Подія сталася 11.08.2024 року ніби то позивач керуючи транспортним засобом автомобілем Chery Amulet НОМЕР_1 у м. Харкові порушив п. 3.2 ПДР. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та безпідставною, такою, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, виходячи з того, що по-перше, на момент винесення постанови 11.08.2024 року позивач перебував у відпустці з 09.08.2024 року по 14.08.2024 року, яку проводив за межами Харківської області, а саме на заході України, на підтвердження чого надає копії фіскальних чеків від 11.08.2024 року ТОВ Карпати Онлайн. По-друге, інспектором не було дотримано процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Всупереч вимогам ст. 245, 280 КУпАП постанови винесена без з`ясування того, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення. Копію постанови позивач не отримував та йому взагалі невідомо, що зазначено в ній.

Від представника відповідача Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позову, зазначив, що інспектор взводу № 1 роти № 6 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Косиненко А.О., підійшовши до водія, яким виявився позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представився, пояснив підстави застосування поліцейських превентивних заходів та повідомив про початок розгляду адміністративної справи, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора інспектора (додаток 1 Відео (471763) та особистим підписом Позивача в пункті 8 оскаржуваної постанови. Жодних клопотань під час розгляду справи позивач не заявляв.

Заслухавши учасників справи та їх представників, дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини справи.

11.08.2024 року інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенантом поліції Косиненком Андрієм Олександровичем, було винесено постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2808999 від 11.08.2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 11.08.2024 о 16:26:48, в м. Харків по вул. Громадянській, 5, водій, керуючи транспортним засобом Chery Amulet НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.2, чим порушив вимогу п.8.4.в. ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення. Вказаною постановою на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Дані обставини підтверджуються доданою до відзиву копією постанови серії ЕНА № 2808999 від 11.08.2024 року.

Під час судового розгляду судом було допитано у якості свідка інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , який показав суду, що 11.08.2024 року близько о 16:30 в м. Харкові по вул. Громадянській, 5, ним був зупинений автомобіль Chery Amulet, оскільки водій цього транспортного засобу здійснив проїзд під заборонний дорожній знак 3.2 Рух механічних транспортних засобів заборонено, чим допустив порушення п.8.4.в. ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Після зупинки транспортного засобу водію було повідомлено про причини зупинки. Спочатку водій відмовився надавати працівникам поліції посвідчення водія, так як вважав, що патрульна поліція несе службу разом з працівниками ТЦК та СП. Для з`ясування особи порушника напарник поліцейського зателефонував до чергової частини УПП, так як водій відмовлявся надавати посвідчення водія та повідомляти йому свої дані. Напарник поліцейського спитав у дівчини, яка була пасажиром автомобіля Chery Amulet, ПІБ водія, на що дівчина повідомила йому ПІБ водія та те, що вона власник цього авто, та що водій це її хлопець. Потім водій повідомив поліцейським свою дату народження. По ПІБ та даті народження черговою частиною було повідомлено серію та номер посвідчення водія тієї особу, яку назвали дівчина і водій. Після введення працівниками поліції до бази ІПНП за допомогою планшету серії та номеру посвідчення водія, на планшеті відобразилось фото водія, яке було схоже за овалом обличчя, очами, волоссям, на особу, яка керувала транспортним засобом. Після того, як водій зрозумів, що поліцейські несуть службу без участі працівників ТЦК та СП, свідок попросив водія пред`явити посвідчення водія, на що водій погодився та пред`явив на телефоні фотографію із застосунку Дія. Номер посвідчення водія, яке було показано поліцейському, збігався із номером посвідчення, яке було надано черговою частиною. На запитання суду, чи впізнає свідок в позивачі ОСОБА_1 особу, яка була присутня 11.08.2024 року на місці події, свідок відповів, що якщо ОСОБА_1 за три місяці набрав вагу та поголив бороду, то можна казати про їх схожість. Свідок пояснив суду, що припускає те, що з посвідчення водія із застосунку Дія може бути зроблений скрін-шот. На запитання суду, чи має поліцейський можливість перевіряти дійсність електронного посвідчення водія, а саме, відображення його такого посвідчення за допомогою застосунку Дія, свідок відповів, що може, але у той момент це було фото.

Допитаний у якості свідка інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 показав суду, що 11.08.2024 року близько о 16:30 в м. Харкові по вул. Громадянській, 5, за порушення п. 8.4.в. ПДР, був зупинений автомобіль Chery сірого кольору. Водій відмовився надавати будь-які документи, що посвідчують його особу. Під час з`ясування обставин громадянин поводив себе дивно, відмовлявся надати свої дані. Також на місці зупинки була присутня дівчина, яка надала своє посвідчення водія та документ про реєстрацію транспортного засобу. На прохання свідка дівчина повідомила ПІБ водія, а водій повідомив дату народження. Свідок зателефонував до чергової частини УПП та з`ясував серію і номер посвідчення водія за вказаними анкетними даними. Увівши в базу даних номер і серію посвідчення водія на планшеті відобразилося фото, яке було схоже за зовнішністю на обличчя особи, яка керувала транспортним засобом. Водій дуже хвилювався та пояснив, що боїться працівників ТЦК та СП, на що свідок відповів, що працівники УПП не мають відношення до роботи ТЦК та СП. Після того водій пред`явив посвідчення водія своєму напарнику за допомогою телефону. Що саме було зображено в телефоні свідок не бачив. На запитання суду, чи впізнає свідок в позивачі ОСОБА_1 особу, яка була присутня 11.08.2024 року на місці події, свідок відповів, що та особа була з бородою та стрункіша за присутнього в залі судових засідань позивача ОСОБА_1 , який без бороди.

На запитання суду, чи можуть свідки впевнено стверджувати за зовнішніми ознаками, шо особа, яка була присутня на місці події, та особа, яка присутня в залі судових засідань, одна і та ж особа, свідки відповіли, що впевнено стверджувати не можуть. Свідок ОСОБА_3 додатково відповів, що якщо поставити двох осіб, про яких іде мова поруч, то вони будуть відрізнятись статурою.

В судовому засіданні судом було відтворено та досліджено відеозапис з нагрудної камери поліцейського (відео 471763). На відеозаписі зафіксовано, шо запис ведеться з нагрудної камери поліцейського та починається з моменту, коли працівник поліції, який здійснює відеофіксацію, стоїть біля зупиненого транспортного засобу, пояснюючи водію причину зупинки, при цьому водій перебуває в салоні автомобіля. Відеофіксація відбувається таким чином, що камера знімає не вище підборіддя водія, так, що обличчя водія не видно. На відеозаписі водій стрункої статури, з густою чорною бородою. На пропозицію поліцейського, який веде відеофіксацію, надати посвідчення водія, водій відповідає, що посвідчення водія не отримував. Поліцейський, який стоїть поряд, пропонує надати паспорт. Водій комусь телефонує, про щось консультується. Після того, як водії повертається до поліцейських, чутно, його слова: Да, можно те саме в телеграм скинути. Після цього водій повідомляє, що має посвідчення, але не має його із собою, дивиться в свій телефон, чекає.., відповідає поліцейським, що зараз йому перетелефонують. Поліцейський, який стоїть поряд, запитує у водія його ПІБ, на що водій продовжує дивитись в телефон та просить поліцейських зачекати. Поліцейський, який стоїть поряд, повідомляє водія, що водій не має посвідчення водія та оголошує про початок розгляду справи. З поведінки водія очевидно, що він чекає на зворотній дзвінок по телефону, нервується. Водій бере слухавку та знову відходить вбік від поліцейських, про щось спілкується. Після звершення розмови повертається до поліцейських та повідомляє ПІБ: ОСОБА_1 . Поліцейський, який стоїть поряд, питає у водія дату народження. Водій починає хвилюватися, перепитує у поліцейського, для чого ця інформація, після чого відходить від поліцейських та з кимось розмовляє по телефону. З автомобіля виходить дівчина. При цьому на відеозаписі не зафіксовано, щоб дівчина спілкувалась з поліцейськими. Далі, закінчивши розмову по телефону, водій повертається та повідомляє поліцейському, який стоїть поряд, дату народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Поліцейський, що стоїть поряд, запитує в телефонному режимі наявність в базі даних посвідчення водія на повідомлені анкетні дані. Поліцейський, що стоїть поряд, роз`яснює водію, що йому заборонено керування транспортним засобом без посвідчення водія та повідомляє наслідки такого керування у вигляді штрафу у відповідному законом розмірі. Поліцейський, що веде відеофіксацію, у свою чергу пояснює, що у разі, якщо в нього є посвідчення водія, то адміністративна відповідальність настає лише за допущене порушення п. 8.4.в. ПДР. Після цього, поліцейський, що веде відеофіксацію, перепитує у водія, чи є хтось, хто може вислати посвідчення водія, та чи є в нього фотозображення такого посвідчення. Поліцейський, що стоїть поряд, перепитує у водія про те, чи той хвилюється, бо не бажає зустрічі із ТЦК та СП? Після того, як поліцейський, що стоїть поряд, повідомляє водія, що вони не мають відношення до ТЦК та СП, водій радіє, підстрибує, каже, що документів не має і навіть не встановлював собі додаток Дія, оскільки… невербально вказує на причину, очевидно, бути мобілізованим. Далі, поліцейський, що веде відеофіксацію, записує адресу місця проживання зі слів водія. Далі водій відходить вбік від поліцейського, що веде відеофіксацію, та поліцейський каже: Так, є ваше посвідчення водія. Чи, було пред`явлено посвідчення водія та в якій формі, на відеореєстратор не зафіксовано. Так само на протязі всього відеозапису не зафіксовано обличчя водія.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч. 1 ст. 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015р. № 1395 (надалі - Інструкція) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п.43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, згідно ст. 15, 16 Закону України Про дорожній рух право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Водій зобов`язаний: мати при собі посвідчення водія; на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2021 року № 1453 затверджено Порядок формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій (далі Порядок).

Пунктами 1, 3, 8, 12 Порядку визначено, що електронним посвідченням водія є національне посвідчення водія у формі електронного відображення інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі МВС (далі - Реєстр МВС), разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом, штрих-кодом, цифровим кодом) (далі - унікальний електронний ідентифікатор). Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі - Портал Дія) за бажанням особи, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія. Сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія). Унікальний електронний ідентифікатор автоматично формується засобами Порталу Дія за наявності підключення електронного пристрою до Інтернету та працездатності мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Сформований унікальний електронний ідентифікатор дійсний протягом трьох хвилин з моменту формування. Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є дійсними лише за наявності унікального електронного ідентифікатора та не можуть використовуватися без нього. Перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з використанням унікального електронного ідентифікатора у режимі реального часу є обов`язковою умовою їх використання. Перевірка електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу проводиться за допомогою електронних пристроїв шляхом зчитування або введення унікального електронного ідентифікатора. За результатами перевірки на електронному пристрої, за допомогою якого проводилася така перевірка засобами Порталу Дія, формується відповідне інформаційне повідомлення.

Частиною другою ст. 259 КУпАП передбачено, що при вчиненні порушень правил користування засобами транспорту, правил щодо охорони порядку і безпеки руху, правил спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, правил пожежної безпеки, санітарних норм на транспорті порушника може бути доставлено уповноваженою на те особою в поліцію, якщо у нього немає документів, що посвідчують особу, і немає свідків, які б могли повідомити необхідні дані про нього.

Отже, з метою правильного розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення, поліцейський має з`ясувати, чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, для чого зобов`язаний встановити особу водія у передбачений чинним законодавством спосіб, та належним чином зафіксувати наявність і дійсність відповідного документу, зокрема, посвідчення водія, паспорту громадянина, тощо.

Так, згідно ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Відповідно до п. 4, 5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення. Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Аналіз вище зазначених норм чинного законодавства дає суду підстави для висновку про те, що саме на поліцейського покладений обов`язок пересвідчитись у забезпеченні належної відеофіксації події з початку виконання службових обов`язків, що є основним доказом по справі.

З переглянутого судом відоеозпису нагрудної камери поліцейського вбачається, що протягом 12 хвилин відеозапису обличчя водія не зафіксоване на відеозаписі, в зв`язку з чим не вбачається за можливе належним чином ідентифікувати зовнішність особи, яка перебувала на місці події. При цьому процедура встановлення поліцейським особи водія містить істотні порушення і суперечності. Так, не знайшли свого підтвердження пояснення поліцейських про те, що анкетні дані водія, були отримані зі слів дівчини, оскільки таких обставин на відеозаписі не зафіксовано. Також суд критично оцінює пояснення поліцейського про встановлення особи водія на підставі фото з додатку Дія, оскільки, по-перше, особа, яка зафіксована на відеозаписі, пояснила поліцейським, що додаток Дія ним не встановлювався. По-друге, на відеозаписі працівники поліції пропонують надати не посвідчення/електронне посвідчення водія, а фото посвідчення водія з телефону, що не відповідає вимогам ст. 15, 16 Закону України Про дорожній рух, Порядку формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій. По-третє, пред`явлення водієм поліцейському будь-якого документу, після чого поліцейський на відеозаписі повідомляє вголос, що пересвідчився в наявності документу, на відеозаписі не зафіксовано. Встановлені судом обставини справи в своїй сукупоності дають підстави для висновку про недоведеність суб`єктом владних поноважень того факту, що особа, яка була присутня на місця події 11.08.2024, є позивач ОСОБА_1 стосовно якого винесено постанову серії ЕНА №02808999 від 11.08.2024 року. Суд тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини позивача на його користь.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши зібрані судом докази, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірність винесення оспорюваної постанови про адміністративне правопорушення не доведена, а саме, не доведено поза розумним сумнівом, що правопорушення вчинено позивачем ОСОБА_1 .

При цьому, суд керується ст. 62 Конституції України, як нормою прямої дії, згідно якої ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову у спосіб, передбачений ч. 3 ст. 286 КАС України, шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 205, 243-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2808999 від 11.08.2024 року, якою притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або через Валківський районний суд Харківської області.

Суддя А.М. Левченко