Справа № 295/17226/24
Суддя: Перекупка І. Г.
Дата ухвалення: 2024-11-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

20.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., вирішуючи питання про відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Словіцького Романа Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: визнати дії службової особи старшого лейтенанта поліції Житомирського РУп ГУНП в Житомирській області Словіцького Романа Романовича з притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протиправним; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 3431172 від 07.11.2024 поліцейського старшого лейтенанта поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Словіцького Романа Романовича про притягнення ОСОБА_1 до адміністравтивної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адмінеістративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі 51,00 грн; звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП..

Дослідивши позов та додані до неї документи вважаю, що позов не відповідає вимогам ст.ст. 160, 161 КАС України, а тому повинна бути залишена без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КУпАП ).

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 3 ст. 288 КУпАП визначено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, посадові особи відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органу Національної поліції.

Отже, відповідні посадові особи не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №742/2298/17, від 09 квітня 2020 року у справі № 181/581/17 (2-а/181/17/17).

Однак позивач, в порушення зазначених вимог, звернувся до суду з позовом до старшого лейтенанта поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Словіцького Романа Романовича, який є неналежним відповідачем у даній справі.

Таким чином, позивачу роз`яснюється право уточнити або залучити належного відповідача.

Як встановлено матеріалами позовної заяви, позивачем оскаржується постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 відступлено від висновку Верховного Суду України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження№ 21-1410а16) та вказано, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Таким чином посилання позивача на ст. 288КУпАП необґрунтовані з огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Беручи до уваги те, що Велика Палата Верховного Суду у вказаній вище постанові вказала, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на 1 січня 2024 року становить 3028,00 грн.

Отже, представнику позивача необхідно надати суду документи, що підтверджує сплату судового збору за вимогу про скасування постанови про адміністративне правопорушення в сумі 605,60 грн за наступним реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/Богун. р-н/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача: UA0006831

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Найменування коду класифікації доходів бюджету:

Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)

Докази про сплату судового збору надати суду.

Згідно вимог ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 171 КАС України, суддя,

На підставі викладеного, наведена обставина унеможливлює вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому позовну заяву належить залишити без руху та встановити позивачу строк для усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Словіцького Романа Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде повернута позивачеві.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Перекупка