Справа № 160/21853/24
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2024-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» до Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
20 вересня 2024 року до суду надійшла відповідь TOB «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика» на відзив Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, доводи якої відповідають доводам викладеним у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» відповідачем складено акт № 691/04-36-07-14-04/31550930 від 19.03.2024 року, відповідно до змісту, якого перевіркою дотримання ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» граничних строків розрахунків за контрактом від 07.03.2023 №07/03/01 встановлено наступне.
У висновку акту зазначено, що перевіркою вимог валютного законодавства при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту від 07.03.2023 №07/03/01, укладеного з нерезидентом S.C. SABELA S.R.L. (Румунія) встановлено порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (із змінами та доповненнями), в частині не надходження виручки у сумі 127405,6 євро на поточні рахунки ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» за що на підставі ч.5 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 №2473-VIII (із змінами та доповненнями) (далі - Закон № 2473) нараховується пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД.
03 квітня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» звернулось із заявою до Івано-Франківської Торгово-Промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань для суб`єктів господарювання /фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України.
Сертифікатом № 2600-24-0731 Івано-Франківської Торгово-Промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 09.04.2024 року № 73-04/24 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану на підставі Указу Президента України № 64/2022 на всій території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який було неодноразово продовжено та триваючий на даний час. Неможливість виїзду кваліфікованих спеціалістів ТОВ «Науково-виробничий комплекс «Союзцветметавтоматика», за межі України для монтажу обладнання, неможливості здійснити поставку товару у встановлені законодавством/нормативним актом граничні терміни, через наявність обмежень конституційних прав громадян щодо перетину державного кордону України, а саме на виїзд чоловіків призовного віку від 18 до 60 років, що у сукупності призвело до перевищення термінів завершення експортної операції у терміни визначені Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 р. Дата настання (період тривалості) форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) 09.03.2023, дата закінчення 21.03.2024 (а.с. 99-102).
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області залишило висновки акту перевірки без змін.
Рішенням за результатами розгляду скарги № 19146/6/99-00-06-03-01-02-06 від 25.06.2024 р. - скаргу залишено без задоволення, а вищезазначене податкове повідомлення рішення без змін.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 09.05.2024 № , позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (надалі ПК України).

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом. Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, що проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Підпунктом 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (надалі Закон №2473-VIII).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону № 2473-VIII, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно цим Законом.

Частинами 4, 6 ст. 11 Закону № 2473-VIII передбачено, що органами валютного нагляду відповідно до цього Закону є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства.

Відповідно до ч. 9 ст. 11 Закону № 2473-VIII, органи валютного нагляду мають право проводити перевірки з питань дотримання вимог валютного законодавства визначеними частинами п`ятою і шостою цієї статті суб`єктами здійснення таких операцій.

Під час проведення перевірок з питань дотримання вимог валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок, надання доступу до систем автоматизації валютних операцій, підтвердних документів та іншої інформації про валютні операції, а також пояснень щодо проведених валютних операцій, а агенти валютного нагляду та інші особи, які є об`єктом таких перевірок, зобов`язані безоплатно надавати відповідний доступ, пояснення, документи та іншу інформацію.

Пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону № 2473-VIII передбачено, що Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту, зокрема, встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Частиною 1 статті 13 Закону № 2473-VIII визначено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів. Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів не застосовуються щодо розрахунків, пов`язаних з договорами про участь у розподілі пропускної спроможності, а також щодо грошового забезпечення (кредитних лімітів) з метою участі в аукціонах з розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів. Національний банк України має право встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до цього Закон у граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.

Так, підпунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №5 (далі Положення) визначено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.

У зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні, Правлінням Національного банку України прийнято постанову від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі Постанова НБУ №18), відповідно до п. 21 якої протягом дії воєнного стану інші нормативно-правові акти НБУ діють у частині, що не суперечать цій постанові.

Згідно з пунктом 14 Постанови НБУ № 18, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.

Відповідно до пункту 14-3 Постанови НБУ № 18, граничні строки розрахунків, зазначені в пункті 14-2 цієї постанови:

1) не поширюються на операцію з експорту, імпорту товарів (уключаючи незавершені розрахунки за операцією), сума якої (в еквіваленті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, установленим НБУ на дату здійснення операції) є меншою, ніж розмір, передбачений статтею 20 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», крім дроблення операцій з експорту товарів або дроблення валютних операцій;

2) застосовуються з урахуванням установлених НБУ за поданням Кабінету Міністрів України відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону №2473 винятків та (або) особливостей для окремих товарів та (або) галузей економіки.

Згідно з пунктом 14-4 Постанови НБУ №18 розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 13 Закону №2473-VIII, у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.

У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше встановленого Національним банком України граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).

Судом встановлено, що контракт від 07.03.2023 №07/03/01, укладений з ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» в особі директора Гайдукевича Миколи Михайловича, що дії на підставі Статуту (Продавець), з одного боку, та S.C SABELA PRODSERV S.R.L, (Румунія), в особі директора Nicolaescu Sorin, що діє на підставі Статуту (Покупець), з іншого боку уклали цей Договір про наступне: предмет Контракту Продавець зобов`язується виготовити та поставити протягом дії терміну Договору, а Покупець зобов`язується сплатити та прийняти продукцію відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною Договору.

До перевірки надано інвойси від 07.03.2023 №15, від 29.03.2023 №16, від 01.05.2023 №18, від 29.05.2023 №19, від 12.06.2023 №21, від 03.07.2023 №22, від 19.07.2023 № 25 від 31.08.2023 №28 відповідно до яких постачальник ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВТОМАТИКА» зобов`язується поставити товар нерезиденту S.C. SABELA S.R.L. (Румунія), країна походження товару Україна.

На виконання договору від 07.03.2023 №07/03/01 на підставі вищевказаних інвойсів та специфікацій, ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» було відвантажено S.C. SABELA S.R.L. (Румунія), продукцію на загальну суму 311 672 євро (екв. 12 357 593,86 грн.) відповідно до вантажно-митних декларацій: від 20.03.2023 № 23UA63U4 на загальну суму 39 655,20 євро (екв. 1 540 695,73 грн.) Граничний термін надходження виручки - 15.09.2023; від 04.04.2023 № 23UA72U4 на загальну суму 33 663,00 євро (екв. 1 338 474,54 грн.) Граничний термін надходження виручки - 30.09.2023; від 15.05.2023№ 23UA46U3на загальну суму 32332євро (екв. 1 287 741,53 грн.) Граничний термін надходження виручки - 10.11.2023; від 09.06.2023№ 23UA59U4на загальну суму 41487,6євро (екв. 1 628 882,00грн.) Граничний термін надходження виручки - 05.12.2023; від 26.06.2023№ 23UA64U6 на загальну суму 44 430,40євро (екв. 1 767 165,84грн.) Граничний термін надходження виручки - 22.12.2023; від 20.07.2023№ 23UA15U9 на загальну суму 41 487,60 євро (екв. 1 701 477,00грн.) Граничний термін надходження виручки - 15.01.2024. від 30.08.2023№ 23UA81U9 на загальну суму 41 487,60 євро (екв. 1 639 424,00грн.) Граничний термін надходження виручки - 25.02.2024. від 20.09.2023№ 23UA81U2 на загальну суму 37 128,60 євро (екв. 1 453 733,20грн.) Граничний термін надходження виручки - 17.03.2024.

Нерезидентом S.C. SABELA S.R.L. (Румунія) відповідно до платіжних інструкцій на рахунок ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» було перераховано кошти - оплату за товар на загальну суму 147 137,80 євро (екв. 5 859 715,36 грн.), а саме: від 31.07.2023 на суму 73318,2євро; від 16.11.2023 на суму 73819,6 євро.

Станом на 01.03.2024, згідно наданих до перевірки документів за контрактом від 07.03.2023 № 07/03/01 з обліковується заборгованість у сумі 164 534,20 євро.

Перевіркою дотримання ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» дотримання граничних строків розрахунків за контрактом від 07.03.2023 №07/03/01 встановлено наступне.

1) Частина валютної виручка за відвантажені товари відповідно до ВМД від 26.06.2023 № 23UA64U6 на суму 44430,4 євро (граничний термін надходження товарів 22.12.2023) не надійшла на поточний рахунок ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА», тобто встановлено порушення законодавчо встановлених строків;

2) Валютна виручка за відвантажені товари відповідно до ВМД від 20.07.2023 № 23UA15U9 на суму 41 487,60 євро (граничний термін надходження товарів 15.01.2024) не надійшла на поточний рахунок ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА», тобто встановлено порушення законодавчо встановлених строків.

3) Валютна виручка за відвантажені товари відповідно до ВМД від 30.08.2023№ 23UA81U9 на суму 41 487,60 євро (граничний термін надходження товарів 25.02.2024) не надійшла на поточний рахунок ТОВ «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА», тобто встановлено порушення законодавчо встановлених строків.

При цьому, факт невчасної сплати валютної виручки по контрактом 07.03.2023 №07/03/01 стороною позивача не заперечуються.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону №2473-VIII, порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).

Підпунктом 112.8.9 п. 112.8 ст. 112 Податкового кодексу України передбачено, що обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

Позивач посилаючись на протиправність податкового повідомлення-рішення зазначив, що контролюючому органу було надано СЕРТИФІКАТ № 2600-24-0731 Івано-Франківської Торгово - Промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 09.04.2024 року № 73-04/24, у якому були відображенні обставини що призвели до перевищення термінів завершення експортної операції.

Позивач зазначив, що неможливість виїзду кваліфікованих спеціалістів ТОВ «Науково-зиробничий комплекс «Союзцветметавтоматика», за межі України для монтажу обладнання, неможливості здійснити поставку товару у встановлені законодавством/нормативним актом граничні терміни, через наявність обмежень конституційних прав громадян щодо перетину державного кордону України, а саме на виїзд чоловіків призовного віку від 18 до 60 років, що у сукупності призвело до перевищення термінів завершення експортної операції у терміни визначені Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 р.

Оскільки, згідно з додаткової угоди від 14.03.2023 року № 2 до договору поставки від 07.03.2023 року №07/03/01: Оплата здійснюється на умовах: 100% оплата протягом 30 днів з моменту монтажу. Протягом 60 днів після поставки обладнання, Продавець зобов`язаний направити спеціаліста для проведення шеф-монтажу та навчання персоналу Покупця.

Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та відповідальність за порушення ними валютного законодавства визначено Законом України «Про валюту і валютні операції».

Згідно з частиною другою ст. 3 Закону №2473, питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду, регулюються виключно Законом №2473. Частиною третьою ст. 3 Закону №2473 визначено, що у разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього закону, застосовують положення Закону №2473.

Так, частинами 6-8 статті 13 Закону №2473-VIII передбачено, що у разі якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті,та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.

Надаючи оцінку посиланням позивача щодо наявності законних підстав звільнення від відповідальності на підставі частини шостої статті 13 Закону України «Про валюту та валютні операції», з огляду на дію форс-мажорних обставин, які, на думку позивача, засвідчені у сертифікаті Івано-Франківської Торгово-Промислової палати від 09.04.2024 року, суд визнає такі безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 112 Податкового кодексу України (надалі ПК України) регламентовано загальні умови притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи

Відповідно до п.112.1, 112.2, 112.7 ст.112 ПК України особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Усі сумніви щодо наявності обставин, за яких особа може бути притягнута до відповідальності за порушення податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючий орган, трактуються на користь такої особи.

У пп.112.8.9 п.112.8 ст.112 ПК України передбачено, що обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажору).

При цьому, за вимогами Закону №2473-VIII, підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено в Законі України від 02.12.1997 №671/97-ВР «Про торгово-промислові палати в Україні» (надалі Закон №671) та деталізовано в розділі 6 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5) (надалі Регламент).

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами (пункт 6.1 Регламенту).

У постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 Верховний Суд щодо застосування ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» зазначив, що:

ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності;

форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;

наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

Відповідно до діючого законодавства України форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань.

Проте, і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.

Суд зазначає, що надання сертифікату Торгово-промисловою палатою, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин не звільняє від виконання зобов`язання автоматично.

При видачі сертифікату Торгово-промислова палата (надалі ТПП) засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, що міститься в постанові від 13.07.2023 у справі №560/9742/22, з огляду на вимоги Закону України «Про валюту та валютні операції» та Регламенту ТПП, сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.

Судом встановлено, що наявність форс-мажорних обставин у даному випадку позивач посилається на Сертифікат № 2600-24-0731 Івано-Франківської Торгово-Промислової палати, у якому засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, введення воєнного стану на підставі Указу Президента України №64/2022 на всій території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який було неодноразово продовжено та триваючий на даний час.

Так, розпорядженням ТТП України від 25.02.2022 №3 «Про процедуру засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у період дії воєнного стану на території України» установлено, що тимчасово, на період воєнного стану на території України до припинення або скасування воєнного стану на території України, уповноважені регіональні торгово-промислові палати, мають право за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, в тому числі передбачених п. 4.2 Регламенту засвідчення Торгово-промислового палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс мажорних обставин, який затверджено Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (із змінами та доповненнями).

Як вбачається із наявних у справі доказів, зокрема з договору від 07.03.2023 №07/03/01 (пункту 9 «Форс-мажор»), при настанні обставин, за яких об`єктивно неможливо для сторони виконати цей Договір з незалежних від її волі причин (обставини форс-мажор), термін виконання цього Договору відсувається пропорційно до часу, протягом якого такі обставини діють, але не більше 45 днів. В іншому випадку будь-яка із сторін має право розірвати Договір, попередньо повідомивши про це протилежну сторону. Обидві сторони повинні негайно сповістити письмово один одного про початок та закінчення обставин форс-мажору, що перешкоджають виконанню зобов`язань за цим договором. Достовірність настання форс-мажорних обставин має підтверджуватись Торгово-промисловою палатою країни (а.с. 87).

В свою чергу, до матеріалів справи позивачем не долучено жодного доказу на підтвердження того, що підприємством офіційно повідомило іншу сторону договору про те, що воєнні дії на території України розцінюються ним як форс-мажорна обставина, про яку йдеться у листі ТПП України і яка визначена пунктом 9 договору від 07.03.2023, що ця обставина унеможливлює виконання Товариством зобов`язань у раніше погоджені строки.

Суд, зауважує, що на час укладання договору від 07.03.2023 №07/03/01 між позивачем та S.C. SABELA S.R.L., а також додаткової угоди від 14.03.2023 року № 2 до договору поставки від 07.03.2023 року №07/03/01, в Україні був введений воєнний стан на підставі Указу Президента України №64/2022 на всій території України з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який було неодноразово продовжено та триваючий на даний час, у зв`язку з чим було обмежено перетин державного кордону України, а саме на виїзд чоловіків призовного віку від 18 до 60 років.

Тобто, позивач укладаючи додаткову угоди від 14.03.2023 року № 2 до договору поставки від 07.03.2023 року №07/03/01, у якій визначав умови, а саме: оплата здійснюється на умовах: 100% оплата протягом 30 днів з моменту монтажу. Протягом 60 днів після поставки обладнання, Продавець зобов`язаний направити спеціаліста для проведення шеф-монтажу та навчання персоналу Покупця, був обізнаний про обмеження на виїзд чоловіків призовного віку від 18 до 60 років, у зв`язку з введенням воєнного стану, який триває з 24.02.2022 року по теперішній час.

Суд звертає увагу, що надання Сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, або лист ТПП України, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично. При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але і їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

Отже, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні скаржник, який посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 23.02.2022 по справі №922/2897/21 та від 04.06.2022 по справі №922/2394/21.

Таким чином, враховуючи вимоги Закону № 2473 і Регламенту ТПП, для можливого звільнення підприємства від відповідальності за порушення граничних строків розрахунків встановлених Національним банком України, необхідно обґрунтувати неможливість виконання іноземною компанією своїх зобов`язань згідно укладеного зовнішньоекономічного контракту, та отримати сертифікат про наявність форс-мажорних обставин від Торгово-промислової палати України із зазначенням періоду дії таких обставин.

Воднораз, згідно з п.4 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції», за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку. Таким органом є Міністерство економіки України.

При цьому висновком продовжується (а не встановлюється новий) граничний строк розрахунків за відповідним договором.

Суд, звертає увагу, що позивач звернувся із заявою до Івано-Франківської Торгово-Промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань для суб`єктів господарювання /фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України, 03 квітня 2024 року, тобто після закінчення строків розрахунків та складеного відповідачем 19 березня 2024 року акту перевірки, яким встановлено було порушення.

Суд, зауважує, що Закон № 2473-VIIІ вимагає для підтвердження факту настання форс-мажорних обставин саме сертифікат (довідку), в якому буде зазначено не тільки про наявність самих по собі обстави непереборної сили, але і те, що такі обставини є форс-мажорними саме для конкретного випадку (договору, зобов`язання, операції). Подання такого сертифікату є обов`язковою умовою для зупинення перебігу граничних строків розрахунків.

Такі висновки сформовано Верховним Судом у постановах від 22 травня 2024 року у справі № 620/14203/23, від 15 серпня 2024 року у справі № 580/4079/23.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що згідно із ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, приймає рішення про відмову у видачі висновку протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідної заяви. Інформація про виданий висновок оприлюднюється на офіційному веб-сайті цього органу не пізніше наступного робочого дня після видачі висновку.

Аналогічна норма міститься в п. 4 Порядку видачі висновку щодо продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 13.02.2019 № 104, згідно з яким Мінекономіки розглядає подані резидентом для одержання висновку документи згідно з цим Порядком і протягом 10 робочих днів з дати їх одержання приймає рішення про видачу або про відмову у видачі висновку.

У цьому контексті, суд відзначає, що позивачем не підтверджено, що до закінчення граничного строку розрахунків, за договором від 07.03.2023 року, позивачем, у встановленому законом порядку, було надіслано звернення до Міністерства економіки України із клопотанням про продовження граничних строків розрахунків за окремими операціями з експорту та імпорту товарів, установлених Національним банком, як і не надано жодних інших рішень уповноваженого органу про видачу або про відмову у видачі висновку про продовження граничних строків розрахунків за згаданим імпортним контрактом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність порушень позивачем вимог ч. 2ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» при виконанні умов контракту від 07.03.2023 №07/03/01, укладеного з нерезидентом S.C. SABELA S.R.L. (Румунія).

Як наслідок, вказане свідчить про те, що відповідач діяв в межах повноважень, встановлених Конституцією та податковим законодавством, що виключає правові підстави для визнання оскаржуваного податкового повідомлення-рішення протиправним та його скасування.

Решта доводів учасників справи на спірні правовідносини не впливають та висновків суду по суті спору не змінюють.

У своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Разом з цим, згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів РадиЄвропи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та перевіривши правомірність прийняття оспорюваного рішення у відповідності до вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 09.05.2024р. № прийнято відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, обґрунтовано, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку відповідач діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачем питання, у зв`язку із чим позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, питання про розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України судом не вирішується.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НВК «СОЮЗЦВЕТМЕТАВОМАТИКА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев