Справа № 482/2192/24
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2024-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/2192/24
Номер провадження 2-а/482/45/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2024 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічули В.М., за участю секретаря судових засідань Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області, в якому просив про скасування постанови серії ББА № 090622 від 23.10.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23.10.2024 року близько 12:50 год. позивач на автомобілі рухався в м. Нова Одеса по вул. Центральній біля перехрестя, яке регулюється світлофором, коли його зупинили працівники поліції та звинуватили в тому, що він перевищив швидкість руху на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год, чим порушив Правила дорожнього руху.

Позивач вказує, що притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованим та незаконним, крім того позивач стверджує, що рухався з дозволеною швидкістю, правил дорожнього руху не порушував, при цьому вимірювання швидкості проводилося в ручному, а не в автоматичному режимі. Стверджує, що фіксація швидкості руху його транспортного засобу була проведена всупереч ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», яка передбачає, що при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам цього Закону.

Ухвалою від 06.11.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), за наявними у справі матеріалами справи, призначено судове засідання.

12.11.2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак, а правильність реалізації у приладі TruCam алгоритму шифрування підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Крім того, представник відповідача вказує, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Відповідач наполягає на тому, що постанова серії ББА № 090622 від 20.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення винесена інспектором є обґрунтованою та законною. За такого, на підставі вищевказаного представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Статтею 288 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, встановленими КУпАП.

Статтею 286 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

23.10.2024 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 090622, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 23.10.2024 року о 12 год. 53 хв. в м. Нова Одеса по вул. Центральній, водій рухався зі швидкістю 75 км/год в населеному пункті при дозволених 50 км/год, перевищив швидкість на 25 км/год, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють «Правила дорожнього руху» (далі також Правила, ПДР України). Згідно даних Правил вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримувати вимог цього Закону, ПДР України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність водіїв транспортних засобів за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 20 км/год, порушення вимог дорожніх знаків і розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів та ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Порушення даної норми, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становило - 340 грн.

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів та зміцнення законності.

Положеннями ст. 280 КУпАП закріплено «обов`язок» посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи, відповідачем надано наступні докази.

Відео з приладу TruCAM ІІ (серійний номер ТС008348), з якого вбачається, що 23.10.2024 року о 12.39 годин позивач рухався на автомобілі Ford Mondeo, зі швидкістю 75 км/год.

Фото з відеозапису приладу TruCAM ІІ (серійний номер ТС008348), з якого вбачається , що 23.10.2024 року о 12.39 годин позивач рухався на автомобілі Ford Mondeo, зі швидкістю 75 км/год.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ отримав сертифікат відповідності № UА.TR.001 241-18 та сертифікат перевірки типу TruCAM ІІ № UА.TR.001 від 26.12.2018 року з терміном дії до 26.12.2028 року.

Згідно Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та захисту прав споживачів» № 22-01/29810 від 11.12.2023 року, чинного на дату вчинення правопорушення, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів «LTI 20/20 TruCAM II серійний №ТС008348, відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год. до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1% в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Правильність реалізації у приладі «TruCAM» такого алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі «TruCAM», але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом «TruCAM».

Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача в ручному режимі вплинуло на результат вимірювання суд вважає такими, що не відповідають дійсності.

Окрім того, позивач в обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення порушив вимоги ст. 268 КУпАП, оскільки не забезпечив йому можливість скористатися правовою допомогою.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1363 від 28 грудня 2011 року «Про затвердження Порядку інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» та відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», в якій визначено категорії осіб яким відповідно до цього Закону та інших Законів України надано право на безоплатну вторинну правову допомогу, вказаними нормативно-правовими актами не встановлено обов`язку співробітників поліції викликати особі яка притягається до адміністративної відповідальності у вказаній категорії справ адвоката (захисника).

Крім того, матеріалами справи не підтверджено, що працівник поліції якимось чином перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу.

В контексті спірних правовідносин право на юридичну допомогу не є абсолютним, його реалізація вимагає вчинення певних дій з боку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки чинне адміністративне процесуальне законодавство не визначає обов`язковість участі адвоката чи іншого фахівця у галузі права в розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаної категорії.

Водночас, законодавець не обмежує вказану особу в способі отримання юридичної допомоги, як то особиста участь представника, консультація за допомогою телефону або іншого технічного засобу тощо.

Відповідно до дослідженого відеозапису, працівниками поліції водію повідомлена причина зупинки, під час розгляду справи надано можливість надати пояснення, роз`яснено права, в тому числі право скористатися правовою допомогою.

Однак будь-яких клопотань від водія про необхідність залучення йому спеціаліста у галузі права відеозапис не містить.

Суд при оцінці доказів у справі враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення ПДР позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно ОСОБА_1 правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях позивача порушення п.12.4 ПДР України, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції ч. 1 ст. 122 КпАП України.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241 - 246 КАС України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя В.М. Кічула