Справа № 160/25670/24
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2024-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
24.09.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 26 червня 2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 26 червня 2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч. 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 26.06.2024 року позивач подав до відповідача заяву про надання відстрочки від призову на підставі ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка була оформлена згідно із додатком №4 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою №560 від 16.05.2024 року, та до якої було додано засвідчені копії підтверджуючих документів, однак відповідач вказану заяву по суті не розглянув, при цьому, на адвокатський запит повідомив що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів гр. ОСОБА_1 не знаходиться на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , тому комісія не може розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу за мобілізацією. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті заяви про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, з огляду на що просив задовольнити позовні вимоги.
26.09.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін.
26.09.2024 року ухвалу суду від 26.09.2024 року доставлено до електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд», 25.09.2024 року позов з додатками, правом надання відзиву на позов не скористався.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 1990 року народження згідно копії паспорту зареєстрований в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпро, а відповідно до приписного свідоцтва ВП 2374406 взятий 17.01.2007 року на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
26.06.2024 року ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву від 25.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в додатках якої зазначено: засвідчені копії документів на підтвердження родинних відносин, повідомлення військової частини, документи заявника.
З огляду на відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який діє досі.
Зокрема, останнім Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні № 4024-ІХ від 29.10.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10.11.2024 на 90 діб
Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року Про загальну мобілізацію постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію від 21.10.1993 року № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ).
Відповідно до статті 17 Закону України Про оборону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.
Згідно з статтею 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543-ХІІ, під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Відповідно до пункту другого частини першої статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін 6 - 12 місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).
Згідно з вимогами абзацу другого пункту 16 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, персонально-якісний військовий облік передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного військового обліку покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до постанови КМУ № 154 від 23.02.2022 п.11 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
В подальшому Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 560 від 16.05.2024, яка набрала чинності 18.05.2024 Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в якій у розділі Надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення чітко передбачено алгоритм дій районного ТЦК:
56. Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
57. Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
58. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.
60. Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
З матеріалів справи встановлено, що 26.06.2024 року ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву від 25.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Однак доказів належного розгляду заяви позивача від 25.06.2024 року про надання відстрочки від мобілізації відповідач не надав та в матеріалах даної справи відсутні.
Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів розгляду заяви позивача від 25.06.2024 року та як свідчать матеріали справи, відповідач на заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та доданих документів не надав позивачу рішення за наслідком розгляду цієї заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в наданні відстрочки від призову.
Суд наголошує, що у даних правовідносинах суб`єкт владних повноважень не може утриматись від прийняття рішення, що входить до його виключної компетенції.
В свою чергу, відсутність належним чином оформленого рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивованої відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не здійснено покладених на нього законодавством обов`язків щодо належного своєчасного розгляду заяви позивача щодо надання відстрочки, а тому суд уважає таку бездіяльність протиправною.
При цьому, суд звертає увагу що заява позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації датована - 25.06.2024 року та отримана відповідачем 26.06.2024 року, при цьому, в прохальній частині позовної заяви позивач зазначає, дату вказаної заяви - 26.06.2024 року.
Крім того, у зазначеній заяві від 25.06.2024 року вказана у якості підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації - абзац 3 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», при цьому, у прохальній частині позовної заяви позивач просить зобов`язати відповідача розглянути вказану заяву на підставі п.4 ч. 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
З приводу вказаного, суд зазначає, що до позову долучено документи на підтвердження наявності підстави для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п.4 ч. 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якого призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.
З урахуванням наведеного, оскільки позивачем надано докази взяття його на облік в ІНФОРМАЦІЯ_5 , враховуючи відсутність відзиву на позов, з огляду на те, що відповідач належним чином не розглянув заяву позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та не прийняв будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, то суд в контексті спірних правовідносин вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача від 25.06.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за результатом чого прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
У свою чергу суд зауважує, що питання відстрочки позивача має бути розглянуто відповідачем відповідно до приписів чинного на час розгляду заяви законодавства, з урахуванням внесених змін, та висновків суду, висловлених за наслідками розгляду цієї справи.
З огляду на що, вимога позивача про зобов`язання за наслідком розгляду цієї заяви прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації або мотивовану відмову в її наданні відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 задоволенню не підлягає, як передчасна, оскільки відповідач рішення про надання або відмову у наданні відстрочки за результатами розгляду заяви позивача не приймав.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.1 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2422,40 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією №8005-7562-6067-0911 від 23.09.2024 року.
При цьому, оскільки позивачем заявлено одну вимогу немайнового характеру, сплаті підлягав судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи, що адміністративний позов задоволено частково, судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду підлягає стягненню в сумі 605,60 грн., бюджетних асигнувань відповідача.
Щодо решти сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1211,20 грн., суд зазначає, що згідно п.1. ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом за клопотанням особи, яка його сплатила.
Керуючись ст.ст. 139, 243-246,257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.06.2024 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 ч.3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за результатом чого прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв