Справа № 600/8151/23-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/8151/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 періоду роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні та в перерахунку пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зарахувавши їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що має право на перерахунок пенсії із зарахуванням їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у подвійному розмірі, однак відповідач відмовив у перерахунку.

Відповідач у встановлений строк не подав відзив на позов. При цьому, суд не бере до уваги відзив, поданий 05.12.2024 р., з порушенням строків на його подання.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 18.11.2024 р. витребувано у відповідача додаткові докази по справі, які надійшли до суду 05.12.2024 року.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та отримує пенсію за вислугу років. (а.с. 13).

18.10.2023 р. позивач звернулась до відповідача щодо перерахунку пенсії із врахуванням стажу роботи з 1976 р. по 1986 р. на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні, що дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». (а.с. 14).

03.11.2023 р. відповідач у листі повідомив, що відсутні підстави для обрахунку стажу роботи позивача по 01.01.2004 р. у подвійному розмірі, оскільки норма Закону №1110-VI, який вступив у законну силу 15.08.2003 р. застосовується до осіб які працювали або продовжують працювати на роботах після вказаної дати. (а.с. 15).

Матеріали справи містять листи КНП «Кіцманська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» від 16.08.2021 р. №882 та від 08.10.2021 р. №1092, в яких вказано про прийняття позивача на роботу з 02.08.1976 р. на посаду медичної сестри та в подальшому її переведення на посаду анестезиста, період роботи з 24.09.1991 р. по 21.04.2003 року. Також до матеріалів справи додано картки довідки за 1981 р. 1985 р. та відрядне посвідчення №108 від 31.08.1976 року. (а.с. 16, 18-24, 39).

Згідно копії трудової книжки НОМЕР_1 позивач, зокрема, у період з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року перебувала на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні. (а.с. 17).

Матеріали справи містять копію розрахунку страхового стажу позивача, який обрахований під час призначення позивачу пенсії за вислугу років, зокрема вказано період з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року, який зарахований в одинарному розмірі. (а.с. 37-40).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 24 № 1058-ІV страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набуття чинності цим законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим законом.

Згідно з вимогами ст. 45 Закону № 1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Для призначення пенсії за вислугу років обов`язковим є наявність спеціального стажу не менше як 25 років, відповідно до Переліку відповідних посад і закладів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

За період роботи до 1992 року діяв Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений наказом Міністерства соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 року №135 Додаток №1 до наказу по Міністерству соціального забезпечення УРСР від 31 грудня 1959 р. №135 визначено перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років мають право лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушери масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади; дезінфекційні інструктори. Лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії. Амбулаторно-поліклінічні установи всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, заклади швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, здоровпункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські і фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). Родильні будинки.

Як вбачається з матеріалів справи, на час звільнення позивача станом на 21.04.2003 р. у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років, позивач обіймала посаду медичної сестри КНП «Кіцманська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування». На вказаній посаді вона також працювала й у період 01.01.1981 року по 11.08.1986 року. Тобто у спірний період позивач працювала в умовах, що дають право на зарахування стажу у подвійному розмірі.

Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 постанови Правління пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 "Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993.

За період роботи, починаючи з 01.01.2004, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку, надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №10-1 від 18.06.2014, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 цього Положення.

Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Статтею 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, під час розгляду справи встановлено та не заперечується сторонами, що протягом спірного періоду позивач працювала у закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене, суд вважає, що відмова у проведенні перерахунку пенсії позивача за вислугою років та відмова у зарахуванні періоду роботи з 01.01.1981 року по 11.08.1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні в подвійному розмірі є протиправним.

Суд наголошує, що вимогами п. 4 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

Суд зауважує, що редакція ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є чинною на теперішній час. При цьому стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та не зупиняє її дію. Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.

Таким чином, суд доходить висновку, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 у справі №689/872/17 та від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, які, у силу вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахуванням.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність відмови у проведенні перерахунку пенсії позивача згідно із врахуванням стажу роботи 01.01.1981 року по 11.08.1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні з урахуванням ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», тобто у подвійному розмірі.

Водночас, позивачем сформовано позовні вимоги, які на думку суду є неефективним способом захисту та відновлення порушеного права, оскільки фактично не містять зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з урахуванням спірного страхового стажу у подвійному розмірі.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України суд вважає, що для належного захисту порушеного права позивача та його відновлення необхідне вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення яким зобов`язати відповідача здійснити з 18.10.2023 р. (дата звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії) перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зарахувавши їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні у подвійному розмірі.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позову, суд стягує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у зарахуванні до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років ОСОБА_1 періоду роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні у подвійному розмірі та у перерахунку пенсії за вислугу років.

3. Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити з 18.10.2023 р. перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , зарахувавши їй до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років період роботи з 01 січня 1981 року по 11 серпня 1986 року на посаді медичної сестри-анестезиста реанімаційного відділення Кіцманської центральної районної лікарні у подвійному розмірі.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1073,60 грн згідно квитанції від 27.12.2023 р.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, ).

Суддя Т.М. Брезіна